ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.04.2024 року          м.Дніпро         Справа №  904/2355/23
Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого  судді:  Мороза В.Ф. - доповідач,
суддів: Коваль Л.А., Іванова О.Г.
секретар судового засідання Жолудєв А.В.
розглянувши апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2023 (суддя Новікова Р.Г.)
у справі № 904/2355/23  
за позовом Дніпровської міської ради
до Фізичної особи-підприємця Кирпи Любов Семенівни
про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою 
ВСТАНОВИВ:
Дніпровська міська рада звернулась до фізичної особи-підприємця Кирпи Любові Семенівни з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за адресою вул. Передова, буд. 612 в м. Дніпро шляхом зобов`язання відповідача демонтувати самочинно встановлені тимчасові споруди, зазначені в акті обстеження земельної ділянки № 7/1-0423 від 04.04.2023. 
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2023 у справі № 904/2355/23 відмовлено в задоволенні позовних вимог. 
Не погодившись з вказаним рішенням Дніпровською міською радою подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2023 у справі № 904/2355/23 та прийняте нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов висновків, що не відповідають обставинам справи, в результаті неправильного застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що: 
- відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 04.04.2023 № 7/1-0423 крім будівлі магазину на території земельної ділянки знаходяться також тимчасові споруди, призначені для ведення господарської діяльності, натомість судом помилково ототожнено їх з будівлею сараю, яку відображено на плані розміщення споруд, що міститься у матеріалах справи, оскільки будівля сараю була побудована зі шлакоблоку та мала інше функціональне призначення;
- відповідачем не доведено наявність дозвільних документів на розміщення тимчасових споруд (договору використання об`єкта благоустрою, паспорта прив`язки тимчасової споруди) за адресою м. Дніпро, вул. Передова, 612, що свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки комунальної власності;
- порушення прав та інтересів Дніпровської міської ради полягає у незаконному, самовільному (за відсутності дозвільних документів) розміщенню тимчасових споруд за адресою вул. Передова, 612, що спричинило перешкоди у користуванні нерухомим майном (земельною ділянкою) її власнику (територіальній громаді міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради).
Процесуальний хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах Центрального апеляційного господарського суду. 
Хронологія надходження інших процесуальних документів до суду.
28.11.2023 до Центрального апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін. 
В судовому засіданні 18.04.2024 приймали участь представник позивача (апелянта) та відповідач.
Представник позивача (апелянта) підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове – про задоволення позовних вимог. 
Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечував, в тому числі з підстав, викладених у відзиві, наголошував на її необґрунтованості та необхідності залишення рішення суду першої інстанції без змін.
Апеляційним судом було здійснено всі необхідні дії, що сприяли в реалізації сторонами принципу змагальності та диспозитивності.
Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та висновки місцевого господарського суду, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, вертаючись до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за адресою вул. Передова, буд. 612 в м. Дніпро шляхом зобов`язання відповідача демонтувати самочинно встановлені тимчасові споруди, зазначені в акті обстеження земельної ділянки №7/1-0423 від 04.04.2023, позивач вказував про порушення прав Дніпровської міської ради внаслідок протиправного розміщення відповідачем тимчасових споруд на земельній ділянці комунальної власності без дозвільних документів.
В матеріалах справи наявний акт обстеження земельної ділянки №7/1-0423 від 04.04.2023 (далі акт), складений комісією у складі представника Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради та представника Департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради.
В акті зазначено про розташування на земельній ділянці площею 0,0604га (код ДЗК 63369016) одноповерхової будівлі магазину та металевої споруди.
Також в акті міститься посилання на Інформаційну довідку №327903029 від 04.04.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідно до якої зареєстровано право власності ОСОБА_1 (частка 2/3) на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Водночас, відповідно до договору купівлі-продажу від 15.01.1997, підписаному Дніпропетровським міським споживчим товариством (продавець) та фізичною особою ОСОБА_2 (покупець), продавець продав, а покупець купив магазин №12 літ А-1 (шлакоблочний), сарай Б (шлакоблочний), вбиральня В (дощата), огородження №1-3, загальною площею 218,8 кв.м, розташовані за адресою АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу від 15.01.1997 був посвідчений 15.01.1997 приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі №47.
В подальшому, Дніпропетровське бюро технічної інвентаризації видало реєстраційне посвідчення від 16.01.1997, згідно з яким посвідчує реєстрацію на праві приватної власності за ОСОБА_2 магазину №12 (літ А-1, загальна площа 218,8 кв.м, сарай Б, вбиральня В, огородження №1-3), розташованого в АДРЕСА_1 із внесенням запису в реєстрову книгу №1-Ф-Н за реєстровим №29.
На підставі листа-замовлення приватного підприємця Кирпи Л.С. від 21.01.1997 та за результатами розгляду матеріалів інвентаризації земельної ділянки Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради прийняв рішення №1743 від 18.09.1998 про надання приватному підприємцю Кирпі Любов Семенівні земельної ділянки площею 604 кв.м по АДРЕСА_1 (код ДЗК 63369016) у постійне користування з видачею державного акта для здійснення торговельної діяльності за фактичним розміщенням магазину, за рахунок земель громадської забудови.
На підставі рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №1743 від 18.09.1998 приватному підприємцю Кирпі Любов Семенівні виданий Державний акт на право постійного користування землею, реєстраційний номер №000855, серія ДПД63 від 02.10.1998. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею №000855.
На Плані встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування (додаток до акту №2071 від 02.07.1998 встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі) та на Плані земельної ділянки, складеному Управлінням земельних ресурсів м. Дніпропетровськ, були відображені будівлі магазину та сараю на спірній земельній ділянці.
Станом на момент надання земельної ділянки в постійне користування позивач був повідомлений та не заперечував розміщення на земельній ділянці площею 604 кв.м по АДРЕСА_1 (код ДЗК 63369016) будівлі магазину та сараю, що належать відповідачу.
Відповідно до відомостей з інвентарної справи №38172 будівля сараю площею 54 кв.м була побудована в 1959 році. Згідно з поясненнями відповідача, з огляду на рік будівництва сараю, відповідач вирішив розпочати його реконструкцію.
Позивач просить усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 .
У відповідача наявне право постійного користування земельною ділянкою площею 604 кв.м по АДРЕСА_1 (код ДЗК 63369016). 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не довів належним та допустимими доказами порушення його прав користування спірною земельною ділянкою відповідачем.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, оскаржуваному судовому рішенню та доводам апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне. 
Дніпровська міська рада звернулась до фізичної особи-підприємця Кирпи Любові Семенівни з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання відповідача демонтувати самочинно встановлені тимчасові споруди, зазначені в акті обстеження земельної ділянки №7/1-0423 від 04.04.2023.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на самовільне розміщення відповідачем тимчасових споруд за адресою: АДРЕСА_1 , що спричинило перешкоди у користуванні майном територіальною громадою міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради.
Позивач стверджував, що відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 04.04.2023 №7/1-0423 крім будівлі магазину на території земельної ділянки, наданої в постійне користування відповідачу, знаходяться також тимчасові споруди, призначені для ведення господарської діяльності.
Позивач посилався на відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та вказував, що за адресою АДРЕСА_1 розташований житловий будинок, а не споруди комерційного призначення.
Позивач також послався на лист Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради №3/15-393 від 30.12.2022, лист Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради №4/1-292 від 25.11.2022, згідно з якими - не надавались паспорти забудови земельної ділянки, містобудівні умови та обмеження для проектування об`єктів будівництва, паспорти прив`язки тимчасових споруд за адресою: вул. Передова, буд. 612 управлінням; відсутні відомості щодо дозвільної документації (повідомлення про початок виконання підготовчих та будівельних робіт або дозвіл) чи документів, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (декларації про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат) по об`єкту розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що право на користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 у позивача відсутнє; доказів порушень прав позивача не надано; всі будівлі на території земельної ділянки мають державну реєстрацію; земельна ділянка використовується без порушень і за цільовим призначенням; належних доказів незаконності металевої споруди, зазначеної в акті, позивачем не надано.
Матеріалами справи засвідчується, що 18.09.1998 р. рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради було надано земельну ділянку площею 604 кв. м по АДРЕСА_1 (код ДЗК 63369016) у постійне користування з видачею Державного акта підприємцю Кирпі Л.С. для здійснення торгівельної діяльності по фактичному розміщенню магазину за рахунок земель громадської забудови
Згідно ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою — різновид користування землею й полягає у володінні. користуванні ділянкою, що перебуває у державній або комунальній власності без встановлення строку.
Право постійного землекористування, будучи самостійним юридичним титулом, який надає певним особам суб`єктивне право використовувати земельну ділянку за обсягом повноважень постійних землекористувачів, належить до “повного” права землекористування. Обсяг користування земельною ділянкою у цьому випадку дорівнює обсягу користування власника. 
Отже, право постійного користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 було передане Дніпро міською радою ФОП Кирпі Л.С., що підтверджується відповідним Державним актом.
Так, позивач вимагає усунути перешкоди саме в праві користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 . Про порушення права власності у своїй позовній заяві нічого не зазначає.
При цьому вказує на те, що відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 04.04.2023 № 7/1-0423 крім будівлі магазину на території земельної ділянки знаходяться також тимчасові споруди, призначені для ведення господарської діяльності, які, на його думку, судом помилково ототожнено з будівлею сараю, яку відображено на плані розміщення споруд, що міститься у матеріалах справи, оскільки будівля сараю була побудована зі шлакоблоку та мала інше функціональне призначення.
Водночас, ним не надано суду жодних доказів тимчасовості споруд за адресою вул. Передова, 612.
Зокрема, в Акті обстеження зазначена «металева споруда» без жодної прив`язки до плану ділянки, не вказано в якому саме місці на земельній ділянці знаходиться «металева споруда», а долучені до нього фотографії не дають змоги ідентифікувати зображені об`єкти.
Відсутні в матеріалах справи й докази тимчасовості будівельних об`єктів на даній земельній ділянці, зокрема, які б підтверджували факт зміни конфігурації об`єкта перевірки.
Натомість магазин площею 218,8 кв.м. та сарай площею 54 кв.м. відображені на плані земельної ділянки від Управління земельних ресурсів м. Дніпропетровська в оформленій землевпорядній справі про встановлення зовнішніх меж землекористування № 63369016 від 07.08.1998 за адресою: вул. Передова, 612, як капітальні будівлі.
Позивачем було представлено докази законності існування згаданих споруд на спірній земельній ділянці: договір купівлі-продажу від 15.01.1997 р. серія ААВ №356773, реєстраційне посвідчення Дніпропетровського бюро технічної інвентаризації від 16.01.1997 р., яким засвідчене право приватної власності на об`єкти нерухомості: магазин (шлакоблочний, 218,8 кв.м.), сарай (шлакоблочний, 54 кв.м.).
В свою чергу, як зазначив відповідач, металева споруда, названа в акті, стоїть на тому місці, де в плані земельної ділянки позначено розташування сараю та повністю відповідає його геометричним розмірам. В силу давності введення в експлуатацію цієї будівлі, а саме 1959р., ним як власником було прийнято рішення про його реконструкцію (згідно оціночного акту форми № 4 строк служби таких будівель – 50 років сплив у 2009).
Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» від 07.06.2017 № 406 було затверджено перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію.
Відповідно до п.п. 1, 8 Постанови № 406 до такого переліку належать: роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками; знесення і демонтаж будівель та споруд без подальшого будівництва, які не є підготовчими роботами, та без порушення експлуатаційної придатності інших будівель і споруд.
А постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 722 «Деякі питання здійснення дозвільних та реєстраційних процедур у будівництві в умовах воєнного стану» установлено, що надання послуг з питань дозвільних та реєстраційних процедур у будівництві здійснюється з урахуванням таких особливостей: на період дії воєнного стану в Україні та протягом одного року з дня припинення чи скасування воєнного стану: будівництво індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) площею до 500 кв. метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки за рішенням замовника відповідно до містобудівної документації на місцевому рівні, а у разі відсутності затвердженої містобудівної документації на місцевому рівні - відповідно до цільового призначення земельної ділянки та обмежень у використанні земель, визначених Законом України “Про охорону культурної спадщини”, може здійснюватися замовником без отримання будівельного паспорта забудови земельної ділянки (пп. 1.1 п. 1).
У зв`язку зі збройною військовою агресією російської федерації проти України Кирпа Л.С. не змогла завершити процес реконструкції, однак приміщення сараю наразі не використовується, торгівельна діяльність у ньому не здійснюється та не велася в силу невідповідності призначення будівлі для такої діяльності.
Щодо посилання на наявність речових прав ОСОБА_1 (частка 2/3) на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , то в плані земельної ділянки, який надав сам позивач, цей об`єкт нерухомості відсутній, а в акті капітальна будівля зазначена лише одна – магазин.
При цьому доказів фактичного розташування житлового будинку іншої особи саме на спірній земельній ділянці, а не лише за аналогічною адресою, суду не надано, відтак, доводи апелянта в цій частині скарги є необґрунтованими.
Слід зауважити, що скаржником наведено взаємовиключні твердження, що «земельна ділянка комунальної власності за адресою АДРЕСА_1 самовільно зайнята» та одночасно, що «вказана земельна ділянка була надана ФОП Кирпі Л.С. в постійне користування».
Зважаючи на вищевикладені обставини та надані сторонами докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень, видається переконливим висновок господарського суду про недоведеність позовних вимог, а саме порушення права територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради щодо користування земельною ділянкою площею 604 кв. м по АДРЕСА_1 .
Аргументи позовної заяви та апеляційної скарги не підтверджують створення відповідачем та наявність будь-яких перешкод для позивача у реалізації наявного в нього комплексу правомочностей щодо спірної земельної ділянки.
Так само відсутні підстави стверджувати, що земельна ділянка використовується відповідачем з порушеннями, не за цільовим призначенням та з розміщенням на ній об`єктів нерухомості, під які вона не надавалася.
Колегія суддів наголошує, що суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.
Згідно з положеннями ст.ст. 2, 4, 5 ГПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Отже задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем відповідно до вимог процесуального законодавства обставин щодо наявності в нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права відповідачем з урахуванням належності обраного способу судового захисту.
Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 16.10.2019 у справі № 525/505/16-ц).
Враховуючи у даному випадку сукупність встановлених обставин, підтверджених відповідними доказами, з огляду на положення ст.ст. 74-80, 86 ГПК України та норми законодавства, які застосовуються у спірних правовідносинах, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і обставини, надав їх належну правову оцінку.
Порушень або неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, апеляційним судом під час перегляду справи в апеляційному порядку не встановлено.
З огляду на все вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що доводи скаржника, наведені ними в апеляційній скарзі, свого підтвердження не знайшли, не спростовують мотивів та висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, у зв`язку з чим, відхиляються судом апеляційної інстанції, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2023 у справі № 904/2355/23.
Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2023 у справі № 904/2355/23 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2023 у справі №904/2355/23 залишити без змін.
Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Дніпровську міську раду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 13.05.2024

Головуючий суддя                                                                                                                                                В.Ф. Мороз

Суддя                                                                                           Л.А. Коваль 

Суддя                                                                                           О.Г. Іванов