ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий у першій інстанції: Щавінського В.Р.                                                                                                       Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  20 травня 2024 року                                                    Справа № 640/15768/22

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді                      Епель О.В., 
суддів:                                              Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І., 
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року у справі 

за позовом          товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд"

до                     Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі 
з великими платниками податків

про                     визнання протиправним та скасування 
податкового повідомлення-рішення, 

В С Т А Н О В И В :

          Історія справи.
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - Відповідач), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02 червня 2022 року №127/32-00-07-01-03-29.
В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначає, що контролюючий орган, пропонуючи Позивачу під час проведення фактичної перевірки надати первинні документи, зокрема, накладні (товарно-транспортні накладні) про отримання соціально-значущих продуктів харчування, які знаходяться на реалізації згідно з переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 №341, вийшов за межі предмету проведення фактичної перевірки, призначеної наказом № 457-п від 19.04.2022, у зв`язку з чим, Позивачем такі документи не надавались. Отже, на його думку, застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій за ненадання відповідних первинних документів, є необґрунтованим, тому прийняте податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню. 
2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що   предметом фактичної перевірки Позивача податковим органом визначено контроль дотримання здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявність ліцензій, патентів, свідоцтв, реалізації підакцизних товарів, законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками.
Однак, з аналізу переліку товарів, що мають істотну соціальну значущість та змісту наказу про проведення фактичної перевірки вбачається, що перевірка первинних документів щодо товарів, які мають істотну соціальну значущість, не узгоджується з предметом фактичної перевірки, визначеної наказом Головного управління ДПС у Івано-Франківській області від 19 квітня 2022 року №457-п.
3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, наполягаючи на тому, що пп.80.2.2, п.80.2, ст.80 Податкового кодексу України передбачено повноваження контролюючого органу здійснювати фактичну перевірку у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
При цьому Апелянт посилається на лист ДПС України від 29.04.2022 №3713/7/99-00-07-05-03-07 надійшло методологічної допомоги підрозділам податкового аудиту територіальних органів ДПС та лист Держпродспоживслужби від 19.04.2022 № 15.2.2-5/4366 (вх. ДПС від 16731/5 від 19.04.2022)
Таким чином контролюючий орган вказує, що судом першої інстанції не було враховано, що податкові органи здійснюють контроль за дотриманням платниками податків вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) шляхом проведення фактичних перевірок.
Враховуючи вищевикладене, Апелянт зазначає, що ним правомірно винесено ППР від 02.06.2022 №127/32-00-07-01-03- 29, згідно з яким до ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2 040,0 грн. за ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю.
Окремо Апелянт посилається на порушення норм процесуального права. Зокрема зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги надані Відповідачем докази, додаткові пояснення та не оцінено їх важливість, тоді як рішення було винесене лише на підставі позиції Позивача.
З цих та інших підстав Апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
           4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.12.2023 та від 25.03.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
5. У  строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.
6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи,  колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.
7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Державної податкової служби у Івано-Франківській області на підставі наказу № 457-п від 19.04.2022 проведено фактичну перевірку магазину «Сільпо» ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Дністровська, 3.
За результатами перевірки складено Акт фактичної перевірки від 28.04.2022 №090220.
У висновках Акта перевірки встановлено порушення Позивачем п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та п.44.6 ст.44 ПК України.
Зокрема, у Акті перевірки встановлено, що на вимогу працівників контролюючого органу щодо надання первинних документів (накладних, товарно-транспортних накладних) щодо отриманих соціально-значущих предметів харчування, які знаходяться в реалізації згідно переліку затвердженого постановою КМУ від 22.04.2020 №341 "Про заходи щодо стабілізації цін на товари, що мають стійку соціальну значущість, товари протиепідемічного призначення" станом на 14 год 20 хв 28 квітня 2022 року до перевірки не надано, про що складено відповідний акт. У зв`язку з ненаданням до перевірки зазначених первинних документів неможливо дослідити застосування цін (торгівельної націнки) на продукти харчування, згідно з Переліком (постанова КМУ №341 від 22 квітня 2020 року).
Своєю чергою, Позивач направив Відповідачу заперечення від 12.05.2022 на Акт перевірки, у якому зокрема, зазначив, що в останній день перевірки контролюючим органом заявлено вимогу про надання документів на товари, що мають істотну соціальну значущість, товари проти епідеміологічного призначення. Дані документи заявлено до надання до 15 год 00 хв 28 квітня 2022 року. Згідно з наказом від 19 квітня 2022 року №457-п, наказано здійснити фактичну перевірку з питань здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, реалізації підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками. 28 квітня 2022 року керуючим магазину надано письмові пояснення та зауваження про причини ненадання документів на запит від 28 квітня 2022 року, а саме: «зазначені у вимозі про надання документів питання не входять до предмету фактичної перевірки відповідно до наказу від 19 квітня 2022 року №457-п».
Головне управління ДПС у Івано-Франківській області у відповідь (лист від 30.05.2022) на заперечення зазначило, що останнє не спростовує зафіксовані в Акті перевірки порушення вимог чинного законодавства України.
02 червня 2022 року Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі в великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення № 127/32-00-07-01-03-29, яким за порушення підпункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України (платник податків не надав посадовим (службовим) особам контролюючого органу у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки) на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 і частини другої пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 2 040,0 грн.
Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням, звернувся до Державної податкової служби України із відповідною скаргою від 16.06.2022 в порядку адміністративного оскарження. У скарзі Позивач, зокрема, зазначив про відсутність складу порушення, оскільки запитувані контролюючим органом документи не віднесено до предмета перевірки.
Рішенням від 10.08.2022 № 8932/6/99-00-06-03-02-06 ДПС України скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення № 127/32-00-07-01-03-29 - без змін.
8. Вважаючи податкове повідомлення-рішення від № 127/32-00-07-01-03-29 від 02.06.2022  протиправними, Позивач звернувся до суду з цим позовом.
9. Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до ст. 39 цього Кодексу.
Приписами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Згідно з пп. 82.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Згідно з пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, документів.
Приписами пунктів 85.1, 85.2 статті 85 Податкового кодексу України закріплено, що забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.
Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Згідно з приписами пункту 85.4 статті 85 Податкового кодексу України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.
Згідно з приписами пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Пунктом 121.1 статті 121 Податкового кодексу України встановлено, що незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
Пунктом 121.2 статті 121 Податкового кодексу України визначено, ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 2040 гривень.
Відповідно до вимог, встановлених абзацом 2 пункту 44.7 статті 44 Податкового кодексу України протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, визначені в акті перевірки як відсутні.
Разом з тим, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Висновки суду апеляційної інстанції.
10. Отже, обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі цих документів. Ненадання їх платником податків на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України до їх відсутності.
11. Водночас, платник податків зобов`язаний надати посадовим особам контролюючого органу лише ті документи, які належать або пов`язані з предметом перевірки.
12. Переглядаючи рішення суду першої інстанції в цій справі, колегія суддів відзначає, що метою спірної перевірки було здійснення контролю за дотриманням Позивачем порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, реалізації підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, та відповідно до пт. 80.2.2, п. 80.2, ст. 80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, із змінами та доповненнями.
13. Разом з тим, вимога контролюючого органу про надання документів, що стосуються фінансового-господарської діяльності Позивача щодо реалізації ним соціально-значущих продуктів харчування спрямована, як зазначає сам Апелянт, на  здійснення перевірки на предмет ймовірних порушень законодавства про ціни та ціноутворення. Втім, вказане не охоплюється чітко окресленою метою перевірки, визначеною Відповідачем у наказі №457-п від 19.04.2022. 
14. Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції проте, що перевірка первинних документів щодо товарів, які мають істотну соціальну значущість, не узгоджується з предметом проведеної фактичної перевірки.
15. При цьому, посилання Апелянта на те, що судом першої інстанції не було враховано те, що податкові органи здійснюють контроль за дотриманням платниками податків вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) шляхом проведення фактичних перевірок, колегія суддів до уваги не приймає з огляду на викладене вище.
16. Доводи Апелянта про те, що пп. 80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України передбачено повноваження контролюючого органу здійснювати фактичну перевірку у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.
17. Так, як зазначає сам контролюючий органу у своїй апеляційній скарзі, для забезпечення здійснення контролю у сфері ціноутворення, Кодексом передбачено дві додаткові підстави проведення фактичних перевірок: отримання у встановленому законодавством порядку від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства про ціни і ціноутворення; отримання письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Вказані підстави визначені пп.69.27 п.69 підр.10 розд.XX Перехідні положення ПК України.
18. Втім, перевіряючи доводи Апелянта у цій частині, колегія суддів відзначає, що у наказі Про проведення фактичної перевірки жодна з вказаних підстав не зазначена, посилання на норму права ПК України взагалі відсутнє. Тобто не вказана ані фактична, ані юридична підстава для проведення перевірки саме ціноутворення, в межах якої і були витребувані документи за ненадання яких Позивача притягнуто до відповідальності.
19. Натомість, у спірному наказі мітиться лише посилання на пп. 80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України, яке колегія суддів також вважає безпідставним, оскільки у вказаному наказі й матеріалах справи загалом, відсутня вказівка на наявність інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення Позивачем податкового законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
20. Посилання Апелянта на лист ДПС України від 29.04.2022 №3713/7/99-00-07-05-03-07, колегія суддів не бере до уваги, оскільки він не містить вказаної вище інформації, а лише передбачає методологічну допомогу підрозділам податкового аудиту територіальних органів ДПС. Вказане стосується і листа Держпродспоживслужби від 19.04.2022 № 15.2.2-5/4366.
21. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів  прийшла до висновку, що підстави перевірки, вказані ГУ ДПС в Івано-Франківській області  у наказі про проведення фактичної перевірки, не передбачають проведення перевірки щодо цін та ціноутворення та витребування контролюючим органом відповідних документів.
22. Таким чином, Апелянтом неправомірно винесено ППР від 02.06.2022 №127/32-00-07-01-03- 29, згідно з яким до ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2 040,0 грн за ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю.
23.Твердження Апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки, з огляду на викладене вище, судом повно встановлено обставини цієї справи та прийнято рішення з дотриманням норм як матеріального, так і процесуального права. 
24. Окрім того, аналізуючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.   
25. Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову в цій справі в повному обсязі.
26. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
27. Таким чином, апеляційна скарга Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року - без змін.
28. Розподіл судових витрат.
          З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
          Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 20 травня 2024 року.

Головуючий суддя                                                  О.В. Епель

Судді:                                                                      О.В. Карпушова

                                                                                Є.І. Мєзєнцев