ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 травня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/32423/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року (суддя Златін С.В.) в адміністративній справі
за позовом  ОСОБА_1 
до Військової частини НОМЕР_1 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :
                               
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачеві додаткової винагороди, передбаченої  постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за червень 2022, серпень 2022, вересень 2022, жовтень 2022 року;  зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачеві додаткової винагороди, передбаченої  постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за червень 2022, серпень 2022, вересень 2022, жовтень 2022 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої  постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за червень 2022, з 01.08.2022 по 18.08.2022 включно. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої  постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за червень 2022, з 01.08.2022 по 18.08.2022 включно. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що самовільне залишення військовослужбовцем місця служби не позбавляє права отримання додаткової грошової допомоги за період участі в бойових діях.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . 
Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 20.08.2022 № 219 ОСОБА_1 вважається таким, що 19.08.2022  самовільно залишив розташування підрозділу під час виконання бойових завдань в районі проведення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Сержанта ОСОБА_1 виключено з котлового забезпечення військової частини з 20 серпня 2022 року, з грошового та речового забезпечення військової частини з 19 серпня 2022 року.
Представник позивача 26.05.2023 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з запитом про надання інформації про причини не нарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої  постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022. 
Листом від 18.10.2023 за № 7584/ФЕС відповідачем повідомлено, що додаткова винагорода під час дії воєнного стану не виплачена  в зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 в наказах № 11300 від 03.11.2022 по виплаті додаткової винагороди.
Позивач вважає таку бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 протиправною, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.  
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. 
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у  порядку  та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Відповідно до доручення Міністра оборони України у формі телеграми № 248/1298 від 25.03.2022, чинного на час виникнення спірних правовідносин, до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються  військовослужбовці в разі вчинення дій, які містять ознаки кримінального правопорушення – за місяць, у якому здійснено таке правопорушення.
Самовільне залишення військової частини або місця служби є кримінальним правопорушенням, за яке передбачена відповідальність статтею 407 Кримінального кодексу України.
В межах розгляду даної справи судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, позивачем не заперечується, що в спірному періоді мав факт самовільного залишення ОСОБА_1 місця служби, відтак, в силу приписів вищенаведених норм права, останній не має права на отримання додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 в період, визначений в наказі командира Військової частини НОМЕР_1 від 20.08.2022 № 219.
Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині.
Доводи апеляційної скарги такий висновок не спростовують.
Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

                              Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
п о с т а н о в и в :

                              Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року в адміністративній справі № 160/32423/23 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з 16 травня 2024 року та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 328 КАС України.
Повна постанова складена 16 травня 2024 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров