СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року                             м. Харків                        Справа № 922/301/24  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О. , суддя  Пуль О.А.

за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. № 787 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.03.2024 у справі №922/301/24, постановлену у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Усатим В.О., повний текст складено 12.03.2024,
за заявою ОСОБА_1 , м. Харків, 
про неплатоспроможність
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, в якій просила прийняти заяву, відкрити провадження у справі про її неплатоспроможність, призначити керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича, здійснити офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, задовольнити заяву, винести постанову, визнати її неплатоспроможною, прийняти пропозицію - запропонований план реструктуризації, зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти, ввести мораторій, починаючи з дня винесення рішення.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.03.2024 відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.
Не погодившись з вказаною ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернулася 22.03.2024 до Східного апеляційного господарського суду через систему "Електронний суд" з апеляційною скаргою (вх.№ 787 Х/2 від 25.03.2024), в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.03.2024 у справі № 922/301/24, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Водночас, заявник апеляційної скарги просив звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.03.2024 у справі № 922/301/24, посилаючись на скрутний матеріальний стан.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2024 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В., суддя Пуль О.А.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.03.2024 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору; залишено без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. № 787 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.03.2024 у справі №922/301/24 на підставі частини 2 статті 260 ГПК України, оскільки скаржником в порушення пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі; встановлено заявнику апеляційної скарги 10-денний строк, з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги. Суд зазначив, що скаржнику необхідно надати суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2422,40 грн. 
Іншою ухвалою від 29.03.2024 було витребувано у суду першої інстанції матеріали даної справи, які надійшли до Східного апеляційного господарського суду 03.04.2024.
15.04.2024 до Східного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків (документ сформований в системі "Електронний суд" 12.04.2024), до якої додано докази сплати судового збору в сумі 2422,00 грн. Заявник також просив поновити строк на виконання вимог ухвали Східного апеляційного господарського суду від 29.03.2024 у справі № 922/301/24, посилаючись на проблеми з електропостачанням та нестабільний інтернет зв`язок у місті Харкові.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2024 поновлено ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк для подання заяви на усунення недоліків апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (вх. № 787 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.03.2024 у справі №922/301/24. Повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться "28" травня 2024 р. о 11:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №104. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою. Зобов`язано ОСОБА_1 надати докази доплати судового збору у розмірі 0,40 грн. Встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 14.05.2024, а також строк до 16.05.2024 для подання заяв, клопотань, тощо.
Вказану ухвалу в електронному вигляді доставлено до електронного кабінету ОСОБА_1 в системі "Електронний суд" 22.04.2024 о 21:30 год., до електронного кабінету арбітражного керуючого Хомича Р.В. – 25.04.2024 об 11:46 год. (відповідні довідки про доставку електронних листів долучено до матеріалів справи).
27.04.2024, на виконання вимог ухвали від 22.04.2024, апелянт через систему "Електронний суд" подав заяву, у якій просить долучити до матеріалів справи докази доплати судового збору в сумі 0,40 грн.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2024 у зв`язку з    відставкою судді ОСОБА_2 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А.
У судове засідання 25.05.2024 до Східного апеляційного господарського суду учасники справи не прибули, із заявами та клопотаннями до суду не зверталися.
Згідно з ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи та правильного застосування законодавства, належним чином повідомлено учасників справи про час та місце розгляду справи, виходячи з того, що участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені частиною першою статтею 42 Господарського процесуального кодексу України) є правом, а не обов`язком учасників справи, і що явку представників учасників справи не було визнано обов`язковою – колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників учасників справи. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у відповідності до вимог статті 282 Господарського процесуального кодексу України   зазначає про такі обставини.
Фізична особа ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, в якій просить суд прийняти заяву, відкрити провадження у справі про її неплатоспроможність, призначити керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича, здійснити офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, задовольнити заяву, винести постанову, визнати її неплатоспроможною, прийняти пропозицію - запропонований план реструктуризації, зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти, ввести мораторій, починаючи з дня винесення рішення.        
У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що вона не працевлаштована; з нею зареєстровані та проживають за фактичним місцем проживання дві доньки (14.12.1998 р.н. та ІНФОРМАЦІЯ_1 ), батько та мати; фізичною особою-підприємцем зареєстрована не була; не володіє на праві власності транспортними засобами і рухомим майном; має прострочені зобов`язання перед 4 банками та 13 мікрофінансовими організаціями на загальну суму 324320,79 грн.
В обґрунтування наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржниця посилається на те, що у неї наявні невиконані прострочені грошові зобов`язання перед АТ КБ "ПРИВАТ БАНК", ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ", ТОВ "МІСТЕР МАНІ", ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", ТОВ "ВЕЛЛФІН", АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", АТ "АКЦЕНТ БАНК",  АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", ТОВ "ГОУФІНГОУ", ТОВ "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ", ТОВ "ІНВЕСТРУМ ГРУП", ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ", ТОВ "ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА", ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ", ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" на загальну суму 324320,79 грн.  
У наданому конкретизованому списку кредиторів ОСОБА_1 зазначає про те, що станом на 29.01.2024 має зобов`язання, зокрема, перед: 
1) АТ КБ "Приват Банк" за договором № 26253110404321 від 14.06.2021;    
2) АТ "ПУМБ" за договорами №2001256666801 від 27.02.2019 та № 1001929836901 від 26.07.2021;
3) ТОВ "Гоуфінгоу" за договором № 1748042 від 08.08.2021;
4) ТОВ "ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА" за договором №2952512 від 22.07.2021;
5) ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" за договорами №2120566496302 від 24.07.2021, № 2118449178166 від 03.07.2021.
Разом з тим, як зазначено в конкретизованому списку кредиторів, за вищезазначеними договорами сума боргу складає 0,00 грн.
Також ОСОБА_1 вказала, що у неї наявна кредиторська заборгованість: 
1) перед ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ":
- за договором факторингу  № 005683125 від 08.08.2021, відповідно до якого сума кредиту становить 2000 грн, за інформацією, отриманою боржницею з Українського бюро кредитних історій (далі – УБКІ) станом на 25.01.2024 (т.1, а.с.8), поточна заборгованість складає: 7700 грн., з яких штраф: 700 грн та відсотки: 5000 грн. 
- за договором факторингу № 005625602 від 31.07.2021 року, відповідно до якого сума кредиту становить 6500 грн, за інформацією, отриманою боржницею з УБКІ станом на 25.01.2024, поточна заборгованість складає: 26000 грн., з яких штраф: 1500 грн та відсотки: 18 000 грн. 
- за договором факторингу № 005653294 від 22.07.2021, відповідно до якого сума кредиту становить 4000 грн, за інформацією, отриманою боржницею з УБКІ станом на 25.01.2024, поточна заборгованість складає: 16000 грн, з яких штраф: 2000 грн та відсотки: 10000 грн. 
2)  перед ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС ":
- за кредитним договором на інші споживчі цілі № 0753-1125 від 21.07.2021, відповідно до якого сума кредиту становить 28600 грн, за інформацією, отриманою боржницею з УБКІ станом на 25.01.2024, поточна заборгованість складає: 19983,58 грн., відсотки: 0 грн. 
3) перед "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ": 
- за договором позики №ЛЛ-01388195 від 03.08.2021, відповідно до якого сума кредиту становить 800 грн, за інформацією, отриманою боржницею з УБКІ станом на 25.01.2024, поточна заборгованість становить 3041,20 грн, з яких штраф 1200 грн та відсотки 1041,20 грн. 
4) перед ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА":
- за споживчим кредитом (товари в кредит) №: 4344499 від 21.06.2021 року, відповідно до якого сума кредиту становить 7000 грн., за інформацією отриманою боржницею з УБКІ станом на 25.01.2024 року, поточна заборгованість становить 22960,00 грн, штраф: 2960 грн. та відсотки: 13 000 грн. 
5) перед ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА":
- за кредитним договором на інші споживчі цілі №f8821703-2e71-406f-9951-cd8a53d587d9 від 19.06.2021, відповідно до якого сума кредиту становить 8000 грн, за інформацією, отриманою боржницею з УБКІ станом на 25.01.2024, поточна заборгованість: 22168 грн, штраф: 2168 грн та відсотки: 12 000 грн. 
ОСОБА_1 вказала також і про наявність заборгованості перед іншими кредиторами: 
1) перед ТОВ "МІСТЕР МАНІ ":
- за кредитним договором на інші споживчі цілі №709503 від 23.07.2021, відповідно до якого сума кредиту становить 3500 грн., за інформацією, отриманою боржницею з УБКІ станом на 25.01.2024, поточна заборгованість складає: 8855 грн, з яких штраф: 355 грн та відсотки: 5000 грн; заявницею додано до матеріалів справи вищевказаний кредитний договір з додатком 1 (т.1, а.с. 92 – 96); 
2) перед ТОВ "ВЕЛЛФІН":
- за договором позики №1612308 від 07.07.2021, відповідно до якого сума кредиту становить 4000 грн, за інформацією, отриманою боржницею з УБКІ станом на 25.01.2024, загальна вартість кредиту становить 6280 грн – відповідно до Договору про споживчий кредит № 1612308 від 07.07.2021 поточна заборгованість: 12000 грн, з яких відсотки: 8 000 грн, заявницею додано до матеріалів справи вищевказаний кредитний договір (т.1, а.с. 86 – 91); 
3) перед АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК": 
- за кредитним договором на інші споживчі цілі №26201315553853 від 15.06.2021, відповідно до якого сума кредиту становить 23000 грн, за інформацією, отриманою боржницею з УБКІ станом на 25.01.2024, поточна заборгованість складає: 26369,61 грн та відсотки: 2842,81 грн., на підтвердження заборгованості надано довідку банку від 27.01.2024 з розміром заборгованості – 26369,61 грн (т.1, а.с.155); 
4) перед АТ"АКЦЕНТ БАНК":
- за договором позики №17449263 від 24.05.2021, відповідно до якого сума кредиту становить 100000 грн., за інформацією отриманою боржницею з УБКІ станом на 25.01.2024, загальна вартість кредиту складає: 276960.38 грн., поточна заборгованість - 192572,60 грн, пеня - 9481,78 грн. та відсотки - 75 000 грн. Також  згідно з договором про надання послуги "Швидка готівка" та довідкою про заборгованість, які надано боржницею до суду першої інстанції, заборгованість у останньої перед АТ "Акцент БАНК" у розмірі 192572,60 грн існує на підставі договору №ABH0CT155101621815223707  від 24.05.2021 (т.1, а.с. 124, 156). 
5) перед ТОВ "ІНВЕСТРУМ ГРУП":
- за кредитним договором на інші споживчі цілі №1040614 від 31.07.2021, відповідно до якого сума кредиту становить 6500 грн., за інформацією, отриманою боржницею з УБКІ станом на 25.01.2024, загальна вартість кредиту складає: 11 375 грн. – відповідно до Паспорту кредиту; поточна заборгованість складає: 26000 грн., пеня:1500 грн. та відсотки: 18 000 грн., також до матеріалів справи боржницею надано договір з ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТРУМ" про надання фінансового кредиту № 22922-07/2021 від 31.07.2021 з додатком (т.1, а.с. 96 – 100).
6) перед ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ":
- за договором позики № 5170594 від 31.07.2021, відповідно до якого сума кредиту становить 6600 грн., за інформацією, отриманою боржницею з УБКІ станом на 25.01.2024 року, загальна вартість кредиту складає: 8838,56 грн. – відповідно до Паспорту кредиту; поточна заборгованість: 12138.56 грн., пеня: 138.56 грн. та штраф: 5400 грн, також до матеріалів справи боржницею надано договір позики (ануїтет) №75965988 від 31.07.2021, укладений з ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" з додатками (а.с. 125 – 128).
7) перед ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР":
- за договором позики №31.07.2021-100001386 від 31.07.2021, відповідно до якого сума кредиту становить 7000,00 грн., за інформацією отриманою боржницею з УБКІ станом на 25.01.2024 року, загальна вартість кредиту складає 12 880 грн. – відповідно до Паспорту споживчого кредиту; поточна заборгованість: 14840 грн. штраф: 840 грн. та відсотки: 7000 грн., який додано заявницею до матеріалів справи; також заявницею надано до матеріалів справи договір №31.07.2021-100001386 від 31.07.2021 з додатками (т.1, а.с.79 – 86).
Заявниця зазначила про те, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони об`єктів нерухомого майна (додається) щодо суб`єкта № 363455339 від 26.01.2024 у неї на праві власності відсутня нерухомість, водночас вказала, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 02.11.1997, запис в Реєстрі № 942 їй на праві власності належить квартира: 65,6 кв.м.; дата, час державної реєстрації: 22.11.1997, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; вид спільної власності: спільна сумісна; співвласники: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.02.2024 прийнято заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до розгляду; підготовче засідання у справі призначено на 26.02.2024 о 15:45; викликано для участі у судовому засіданні ОСОБА_1 або її уповноваженого представника для надання пояснень щодо заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича; ухвалено ОСОБА_1 до дати підготовчого засідання надати суду: всі докази, які підтверджують наявність вказаної кредиторської заборгованості, у тому числі первинні документи (кредитні договори), вимоги про погашення боргу тощо; додаткові докази, які свідчать про його неплатоспроможність (за наявності).
У судовому засіданні 26.02.2024 підготовче засідання було відкладено на 07.03.2024 приймаючи до уваги неявку учасників у справі про банкрутство та виникнення технічних проблем, що унеможливило участь представника ОСОБА_1 у судовому засіданні в режимі відеоконференції, враховуючи введення в Україні воєнного стану, з метою надання учасникам судового процесу можливості реалізації прав, передбачених ст.42 ГПК України, у тому числі права брати участь у судовому засіданні. У вказаній ухвалі господарський суд також зазначив, що ОСОБА_1 до дати підготовчого засідання має надати суду: всі докази, які підтверджують наявність вказаної кредиторської заборгованості, у тому числі первинні документи (кредитні договори), вимоги про погашення боргу тощо; додаткові докази, які свідчать про її неплатоспроможність (за наявності).
У судовому засіданні 07.03.2024 (в яке представники учасників справи також не з`явилися) господарський суд постановив оскаржувану ухвалу про відмову ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.
В обґрунтування зазначеної процесуальної дії суд першої інстанції зазначив, що роздруківка кредитної історії, яка надана ОСОБА_1 в підтвердження наявності договірних зобов`язань, не підписана ані письмово, ані електронним цифровим підписом відповідною посадовою особою Бюро, а тому не може вважатися доказом у справі, який би підтверджував наявність кредитних зобов`язань, як про те стверджує боржник, аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 08.11.2022 у справі №909/937/21. Відповідно, стосовно кредиторів, наявність заборгованості перед якими ОСОБА_1 підтверджувала виключно відомостями з УБКІ (ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ", ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС ", "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ", ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА"), господарський суд вказав, що ОСОБА_1 не надано до матеріалів справи первинних документів або довідок по заборгованості за вищевказаними кредитними договорами, які б підтверджували наявність кредиторської заборгованості, зазначеної боржницею в конкретизованому списку кредиторів, а тому суд позбавлений можливості встановити дійсний розмір заборгованості за вищевказаними договорами. Щодо тверджень заявниці про наявність заборгованості перед АТ КБ "Приват Банк" за договором № 26253110404321 від 14.06.2021, АТ "ПУМБ" за договорами №2001256666801 від 27.02.2019 та №1001929836901 від 26.07.2021, ТОВ "Гоуфінгоу" за договором № 1748042 від 08.08.2021, ТОВ "ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА" за договором №2952512 від 22.07.2021, ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" за договорами №2120566496302 від 24.07.2021, № 2118449178166 від 03.07.2021 - господарський суд поставив під сумнів наявність заборгованості перед цими кредиторами, оскільки за вищевказаними кредитними договорами, як зазначено в конкретизованому списку кредиторів, сума боргу складає 0,00 грн, також ОСОБА_1 не надано до матеріалів справи первинних документів, а саме:    кредитних договорів, довідок про заборгованість по вищевказаним кредитним договорам. Стосовно заборгованості перед АТ"АКЦЕНТ БАНК" господарський суд зазначив, що ОСОБА_1 стверджувала про виникнення боргу договором позики №17449263 від 24.05.2021, проте з договору та довідки про заборгованість, які додані боржницею до матеріалів справи, вбачається, що заборгованість у останньої перед АТ "Акцент БАНК" існує на підставі іншого договору, а саме - №ABH0CT155101621815223707 від 24.05.2021. Щодо заборгованості перед ТОВ "ІНВЕСТРУМ ГРУП" суд першої інстанції зазначив, що боржниця посилалася на кредитний договір на інші споживчі цілі №1040614 від 31.07.2021, проте до матеріалів справи боржницею надано договір про надання фінансового кредиту № 22922-07/2021 від 31.07.2021 з додатком, що не підтверджує заборгованість за договором, вказаним у конкретизованому списку кредиторів. Щодо заборгованості перед ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" господарський суд зауважив, що боржниця посилалася на договір позики № 5170594 від 31.07.2021, проте до матеріалів справи боржницею надано договір позики (ануїтет) №75965988 від 31.07.2021 з додатком №1, що не підтверджує заборгованість за договором, який вказано в конкретизованому списку кредиторів. Із посиланням на вказані обставини суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заборгованість ОСОБА_1 , яка зазначена в конкретизованому списку кредиторів, в повній мірі не підтверджена первинними документами та довідками банків, які надані заявницею до матеріалів справи; станом на 07.03.2024 жодних додаткових документів на підтвердження заборгованості перед кредиторами до суду від заявниці не надходило, заявницею не вчинено жодних дій, направлених на витребування в порядку ст. 81 ГПК України необхідних їй документів, а також не виконано вимоги ухвал суду від 05.02.2024 та 26.02.2024 в частині надання в повному обсязі доказів, які підтверджують наявність вказаної кредиторської заборгованості, та доказів її неплатоспроможності. Господарський суд також зауважив, що надані банківські довідки не містять складових сум боргу, а саме не підтверджують розмір заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо, не визначають структуру заборгованості боржника перед кредиторами, не фіксують або констатують документально період виникнення боргу боржника, його розрахунок, що має юридичне значення для встановлення судом обставин заяви боржниці та сум її боргу перед кредиторами - вищезазначене позбавляє суд можливості встановити дійсний розмір грошових зобов`язань ОСОБА_1 з урахуванням ч. 3 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, згідно з якою до складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором/кредиторами, такими доказами можуть бути, серед іншого, судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання; для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях, наведених у ч. 2 ст. 115 КУзПБ, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх чотирьох підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. Боржниця зазначає, що нею було укладено договори із АТ КБ "Приват Банк", АТ "ПУМБ", ТОВ "Гоуфінгоу", ТОВ "ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА", ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ", однак станом на поточну дату заборгованість перед ними відсутня, про що зазначено у списку кредиторів, а також заборгованість перед цими кредиторами не включалась до загальної суми боргу в зв`язку з її відсутністю, водночас поза увагою суду залишився той факт, що у конкретному списку кредиторів зазначено загальну суму заборгованості боржника (за попередніми розрахунками) перед кредиторами – 324320,79 грн, відсотки: 180284,01 грн, штраф: 11723,00 грн, пеня: 11150,34 грн. Щодо подання до суду паперової копії кредитного звіту (як електронного документа/доказу), ОСОБА_1 зазначає, що вказаний звіт - Загальна історія кредитних відносин Боржника відображається у відповідній Кредитній історії, яка була складена та сформована в електронному вигляді ТОВ Українське бюро кредитних історій (ТОВ УБКІ), оригінал електронного документу знаходиться у ТОВ УБКІ, автентичність звітів та довідок від Українського бюро кредитних історій є можливість перевірити на Інтернет ресурсі за посиланням https://www.ubki.ua/qrdoc за допомогою Коду для перевірки звіту, який міститься на передостанній сторінці Витягу з електронної Кредитної історії у паперовій формі або за QR-кодом, який міститься на останній сторінці Витягу з електронної Кредитної історії у паперовій формі). Апелянт стверджує, що господарський суд не перевірив, чи існують обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності), а лише зазначив, що будь-яких відомостей щодо припинення боржником погашення кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів упродовж двох місяців вказаний звіт не містить. Заявник скарги зазначає, що при зверненні до суду першої інстанції ОСОБА_1 надала документи, які вважала доказами, що підтверджують наявність зобов`язань, зокрема, кредитні договори, відповіді та листи кредиторів, роздруківку кредитної історії, складену Українським бюро кредитних історій, відомості про всі наявні рахунки боржника, відкриті в банках, конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів, також надано декларації про майновий стан за 2021, 2022, 2023 роки та план реструктуризації боргів боржника та інші докази. Апелянт також вказує, що певні неточності в декларації про майновий стан не можуть слугувати підставою для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність або закриття провадження у такій категорії справ, оскільки законодавцем наділено боржника можливістю усунути такі неточності шляхом надання суду виправленої декларації; на стадії підготовчого засідання формально не перевіряються ознаки неплатоспроможності боржника, а оцінка реального стану платоспроможності боржника фактично надається судом за наслідком відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, введення процедури реструктуризації боргів боржника, звернення кредиторів до суду з заявами про визнання грошових вимог до боржника, їх розгляду судом, розгляду звіту про результати перевірки декларації боржника, оцінки доказів наданих на підтвердження фінансово-майнового стану боржника - зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 26.05.2022 у справі №922/1426/21.
Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку вищевказану ухвалу господарського суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, зазначає наступне.
Предметом апеляційного оскарження в даній справі є ухвала господарського суду про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, отже, в ході апеляційного провадження має бути перевірено наявність процесуальних та фактичних підстав для такої відмови.
Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до приписів статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства серед іншого, неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом; грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.
Згідно з частиною другою статті 8 Кодексу України з процедур банкрутства право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор.
Особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи передбачено Книгою четвертою "Відновлення платоспроможності фізичної особи" Кодексу України з процедур банкрутства.
Відповідно до ст.113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
Згідно з ч.1 ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.
Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи визначені ч.2 ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства, за якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у такій справі у разі, якщо:
2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;
3) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;
4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).
Частиною 3 ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що до складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.
Тобто, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях, наведених у ч.2 ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх трьох підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (відповідні висновки викладено, зокрема, в постанові Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 909/1028/20).
Апелянт у даній справі №922/301/24 наполягає на тому, що в своїй сукупності надані ОСОБА_1 докази підтверджують той факт, що боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).
Колегія суддів погоджується з тим, що відповідні обставини, про які стверджує боржник, дійсно можуть бути підставою для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи в порядку вищенаведених приписів ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства – однак виключно у випадку належного доведення боржником наявності цих обставин в порядку, передбаченому спеціальними нормами Кодексу України з процедур банкрутства, а саме, ч.3 ст.116 Кодексу, якою встановлено обов`язок боржника надати документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу, для відкриття провадження  у справі про неплатоспроможність фізичної особи.
Частиною 1 ст.119 Кодексу України з процедур банкрутства регламентовано, що у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.
Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози.
Водночас при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором/кредиторами. Такими доказами можуть бути, серед іншого, судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання (відповідні висновки наведено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08 листопада 2022 року у справі №909/937/21).
Як уже зазначалося, до списку кредиторів, поданого до суду першої інстанції, ОСОБА_1 включила АТ КБ "Приват Банк", АТ "ПУМБ", ТОВ "Гоуфінгоу", ТОВ "ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА", ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ". Разом з тим, як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується апелянтом у скарзі, заборгованість перед цими кредиторами не включалась до загальної суми боргу в зв`язку з її відсутністю. 
При цьому боржницею не надано суду першої та апеляційної інстанції мотивування щодо підстав включення вказаних кредиторів до списку – враховуючи відсутність у ОСОБА_1 заборгованості перед ними.
Апелянт наполягає на тому, що надана ОСОБА_1 роздруківка з сайту Українського бюро кредитних історій (УБКІ) станом на 25.01.2024 (т.1, а.с.8) є належним доказом на підтвердження розміру заборгованості перед іншими кредиторами, зазначеними у конкретизованому списку (т.1, а.с.185).
Надаючи оцінку відповідному доказу, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.
Згідно з вимогами частини третьої статті 96 ГПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.
Разом з цим, як правильно зазначено місцевим господарським судом в оскаржуваній ухвалі, роздруківка кредитної історії, яка надана ОСОБА_1 в підтвердження наявності договірних зобов`язань, не підписана ані письмово, ані електронним цифровим підписом відповідною посадовою особою Бюро, а тому не може вважатися доказом у справі, який би підтверджував наявність кредитних зобов`язань, як про те стверджує боржник. 
Вказаний на роздруківці кредитної історії QR-код, на думку колегії суддів, не свідчить про підписання даного документа, оскільки він містить лише посилання для перевірки звіту. 
Окрім того, згідно з вищенаведеними нормами Кодексу України з процедур банкрутства на фізичну особу-боржника покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.      
Такий правовий висновок вбачається обґрунтованим також з тих підстав, що лише фізична особа-боржник (яка є єдиним суб`єктом звернення із відповідною заявою) наділена правом на подання відповідних доказів у підтвердження обставин своєї неплатоспроможності чи її загрози. Тому відсутність на цій стадії інших учасників справи, які мають право подати свої доводи чи заперечення щодо таких обставин чи доказів, зумовлює необхідність добросовісного виконання боржником своїх процесуальних обов`язків щодо доказування наявності обставин для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.
Стандарт доказування "достатність доказів" було виключено із ГПК України, водночас у справах про неплатоспроможність фізичної особи господарський суд враховує, окрім належності та допустимості, також достатність поданих боржником доказів для підтвердження та доведення обставин неплатоспроможності чи її загрози, як підстави для відкриття провадження у такій справі.
У цьому контексті колегія суддів вважає, що самого кредитного звіту недостатньо для підтвердження тих обставин, на які посилається боржник, оскільки цей звіт може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір та структуру заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням.
Отже, подання боржником при зверненні до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність лише кредитного звіту без додавання інших документів (які стали підставою виникнення грошового зобов`язання), без документального підтвердження підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання, є недостатнім для доведення відповідних обставин та, як наслідок, встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у такій справі.
За таких обставин, кредитна історія боржника, складена Українським бюро кредитних історій, не може бути належним та допустимим доказом наявності підтвердження та розміру грошових вимог в силу статті 77 ГПК України, якою передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 08.11.2022 у справі № 909/937/21, від 16.11.2022 у справі №   917/1604/21 тощо.
Відповідно, стосовно кредиторів, наявність заборгованості перед якими ОСОБА_1 підтверджувала виключно відомостями з УБКІ (ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ", ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ", ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА"), колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що за відсутності первинних документів або довідок по заборгованості за відповідними кредитними договорами, які б підтверджували наявність кредиторської заборгованості, зазначеної боржницею в конкретизованому списку кредиторів, суд позбавлений можливості встановити дійсний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед цими кредиторами.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що ОСОБА_1 було надано до суду першої інстанції окремі первині документи, які, на її думку, підтверджують наявність кредиторської заборгованості.
Однак місцевий господарський суд обґрунтовано вказав на ряд невідповідностей між інформацією, вказаною у списку кредиторів, та доказами, наданими ОСОБА_1 до матеріалів справи.
А саме, боржниця зазначила про наявність заборгованості перед АТ "АКЦЕНТ БАНК" за договором позики №17449263 від 24.05.2021. Однак згідно з договором про надання послуги "Швидка готівка" та довідкою про заборгованість, які надано боржницею до суду першої інстанції, заборгованість у останньої перед АТ "Акцент БАНК" у розмірі 192572,60 грн існує на підставі іншого договору - №ABH0CT155101621815223707 від 24.05.2021 (т.1, а.с. 124, 156). 
Стосовно ТОВ "ІНВЕСТРУМ ГРУП" боржниця зазначила про наявність боргу за кредитним договором на інші споживчі цілі №1040614 від 31.07.2021. Однак при цьому до матеріалів справи боржницею надано договір з ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТРУМ" (тобто з іншим кредитором) про надання фінансового кредиту № 22922-07/2021 від 31.07.2021 з додатком (т.1, а.с. 96 – 100).
Зазначивши про наявність боргу перед ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" за договором позики № 5170594 від 31.07.2021, боржниця водночас надала інший договір, а саме - договір позики (ануїтет) №75965988 від 31.07.2021, укладений з ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" з додатками (а.с. 125 – 128).
В апеляційній скарзі не наведено жодних обґрунтувань та пояснень стосовно вищевказаних невідповідностей.
На підтвердження заборгованості перед ТОВ "МІСТЕР МАНІ" боржницею надано договір №709503 від 23.07.2021 з додатком 1 (т.1, а.с. 92 – 96);  перед ТОВ "ВЕЛЛФІН" – договір №1612308 від 07.07.2021 (т.1, а.с. 86 – 91); перед ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" - договір №31.07.2021-100001386 від 31.07.2021 з додатками (т.1, а.с.79 – 86).
Стосовно вказаних доказів колегія суддів зазначає, що вони відповідають реквізитам договорів, зазначених у списку кредиторів, однак підтверджують лише факт укладення відповідних правочинів і не містять інформації щодо розміру та структури заборгованості ОСОБА_1 перед цими кредиторами.
Як свідчать матеріали справи, на підтвердження саме розміру заборгованості ОСОБА_1 було надано лише два первинні документи: довідку банку від 27.01.2024 із вказаним розміром заборгованості перед АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" – 26369,61 грн (т.1, а.с.155) та довідку про заборгованість перед АТ "Акцент БАНК" у розмірі 192572,60 грн (т.1, а.с.156).
На думку колегії суддів, місцевий господарський суд надав належну правову оцінку цим довідкам, вказавши в оскаржуваній ухвалі, що надані банківські довідки не містять складових сум боргу, а саме не підтверджують розмір заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо, не визначають структуру заборгованості боржника перед кредиторами, не фіксують або констатують документально період виникнення боргу боржника, його розрахунок, що має юридичне значення для встановлення судом обставин заяви боржниці та сум її боргу перед кредиторами – вищезазначене позбавляє суд можливості встановити дійсний розмір грошових зобов`язань ОСОБА_1 з урахуванням ч. 3 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, згідно з якою до складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.
В апеляційній скарзі боржниця не спростовує вищенаведених висновків, а лише наполягає на тому, що розмір та структуру заборгованості по кожному з кредиторів указано в роздруківці кредитної історії. Проте, як уже зазначалося, цей доказ не може бути визнано належним (із наведених вище підстав).
Заявниця посилається на висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 26.05.2022 у справі №922/1426/21, стосовно того, що на стадії підготовчого засідання формально не перевіряються ознаки неплатоспроможності боржника, а оцінка реального стану платоспроможності боржника фактично надається судом за наслідком відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, введення процедури реструктуризації боргів боржника, звернення кредиторів до суду з заявами про визнання грошових вимог до боржника, їх розгляду судом, розгляду звіту про результати перевірки декларації боржника, оцінки доказів наданих на підтвердження фінансово-майнового стану боржника.
Разом з тим, із вищевказаної постанови Верховного Суду не вбачається висновку про відсутність у боржника обов`язку належним чином документально підтвердити наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених ч. 2 ст. 115 КУзПБ. Натомість про такий обов`язок боржника вказано Верховним Судом, зокрема, у постанові від 29.07.2021 у справі №909/1028/20, на яку також посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.
Проте, як було встановлено судом першої інстанції та не спростовано апелянтом, надані боржницею документи в підтвердження наявності грошових зобов`язань перед кредиторами не підтверджують розмір та структуру заборгованості (розмір основного боргу, неустойки (штрафу, пені) та інших фінансових санкцій) та не є достатніми й належними доказами, що могли б бути визнані підставою для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи в порядку ч.2 ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що місцевий господарський суд не перевірив, чи існують обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності). Разом з тим, нею не обґрунтовано, яким чином така перевірка могла бути здійснена – за відсутності необхідних відомостей про розмір та структуру непогашеної заборгованості і момент її виникнення.
Також у скарзі зазначено, що неточності в декларації про майновий стан не можуть слугувати підставою для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність або закриття провадження у такій категорії справ. 
Проте, як було встановлено вище, підставою для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність у даному випадку є не наявність неточностей у декларації про майновий стан ОСОБА_1 , а непідтвердженість існування заборгованості перед кредиторами, включеними до списку, наданого боржницею.
Будь-яких інших обставин, що могли б бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не навела.
Таким чином, доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.
Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали - без змін.
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.03.2024 у справі №922/301/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені   ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 30.05.2024. 

Головуючий суддя                                                                    В.О. Фоміна

Суддя                                                                                           О.О. Крестьянінов  

Суддя                                                                                           О.А. Пуль