ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3868/24 Справа № 199/6077/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Канурна  О. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2024 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі:        
головуючої судді Канурної О.Д.,
суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В., 
за участю секретаря судового засідання: Керімової-Бандюкової Л.К. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2024 року у справі № 199/6077/23 за позовною заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк» до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (суддя першої інстанції Дубіжанська Т.О.), -
В С Т А Н О В И В:        
       У липні 2023 року позивач - Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 20 вересня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого з 2022 року є позивач, та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 63/144, а Договором про внесення змін № 3 до Договору кредиту № 63/144 від 20 вересня 2007 року змінено валюту кредиту та переведено суму кредиту 50812,17 доларів США разом із нарахованими процентами в сумі 6244,26 доларів США у гривню. Зміна валюти заборгованості за договором кредиту здійснюється шляхом видачі двох разових кредитів загальною сумою 1027015,74 грн., з якої сума першого кредиту складається з 456 052,04 грн., та сума другого кредиту складає 570963,70 грн.
       Позивач свої обов`язки виконав, надавши грошові кошти позичальнику.
        В забезпечення умов виконання кредитного договору № 63/144 від 20 вересня 2007 року з ОСОБА_2 укладено Договір поруки від 20 вересня 2007 року, у відповідності до умов якого останній поручається за виконання боржником умов кредитного договору власними коштами та у випадку невиконання чи неналежного виконання ним взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, поручитель разом із ОСОБА_1 солідарно відповідає перед позивачем у повному обсязі зобов`язань, передбачених кредитним договором.
       Умовами кредитного договору визначені графік погашення заборгованості за кредитом, періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом, однак, в порушення умов договору, ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконала, та станом на 06 квітня 2023 року має заборгованість за двома кредитами:
       за кредитом 1 
- сума заборгованості за кредитом - 329 534 грн.;
- сума заборгованості за відсотками - 52156,42 грн.;
       загальна сума заборгованості - 381690,42 грн.;
       за кредитом 2
- сума заборгованості за кредитом 412567,18 грн.;
- сума заборгованості за відсотками - 4663,69 грн.;
       загальна сума заборгованості - 417230,87 грн., які не погашені ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_2 , внаслідок чого позивач і звернувся з цим позовом до суду.
Позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитом 1 - 381690,42 грн., заборгованість         за кредитом 2 - 417 230,87 грн.; а також витрати по сплаті судового збору у сумі 6258,46 грн. та 5725,36 грн.
       Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2024 року позовну заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишено без розгляду.
       Із вказаним судовим рішенням позивач - Акціонерне товариство «Сенс Банк» не погодився та 20лютого 2024 року подав до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про залишення позову без розгляду у зв`язку із повторною неявкою представника позивача до суду, оскільки позивач подавав позов до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськ, однак 31 липня 2023 року ухвалою цього суду цивільну справу передано за підсудністю до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. 
       03 січня 2024 року в системі «Електронний суд» позивач отримав ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2023 року про відкриття провадження у даній справі та призначення справи до судового розгляду 18 жовтня 2023 року об 11.30 год., що свідчить про запізнення направлення позивачеві цієї ухвали та виклику в судове засідання, якого позивач не отримував.
       Судову повістку про призначення про розгляд справи 29 січня 2024 року позивач також не отримував, а, відтак, не був належним чином повідомлений про судовий розгляд.
       Позивач стверджує, що у цій справі ним отримано лише ухвали судів та жодної судового виклику для розгляду справи на адресу позивача не надходило, що підтверджується обліком вхідної кореспонденції, що свідчить про порушення судом першої інстанції вимог ст. 128 ЦПК України.
       Разом з цим зазначає, що, звертаючись до суду з даним позовом, позивач подавав письмове клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, але судом першої інстанції це враховано не було, а явка представника позивача в судове засідання обов`язковою не визнавалась. Суд першої інстанції мав можливість розглядати справу по суті без особистої присутності представника позивача в судовому засіданні та за наявними у справі доказами, але формально підійшов до розгляду справи та залишив позов без розгляду з порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду від 29 січня 2024 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року матеріали цивільної справи № 199/6077/23 витребувані у суду першої інстанції.
       27 лютого 2024 року матеріали цивільної справи надійшли до Дніпровського апеляційного суду. 
       Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29лютого 2024 року АТ «Сенс Банк» поновлено процесуальний строк на оскарження судового рішення, відкрито провадження у даній справі та надано сторонам строк для надання відзиву на апеляційну скаргу. 
       Копію ухвали та копію апеляційної скарги засобами поштового зв`язку 29 лютого 2024 року судом надіслано сторонам та того ж дня направлено на електронні скриньки в системі «Електронний суд» як позивачеві, так і його представнику, що ними отримано (а.с.109,110).
       Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 березня 2024 року призначено апеляційну скаргу АТ «Сенс Банк» до розгляду на 17 квітня 2024 року о 15.20 год.
       Копію ухвали та виклики в судове засіданні сторонам надіслано судом засобами поштового зв`язку 19 березня 2024 року, в електронні скриньки в системі «Електронний суд» позивача та його представника 19 березня 2024 року, які є доставленими того ж дня (а.с.112).
       Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України не скористалися та відзивів на апеляційну скаргу не подавали.
       Заслухавши головуючого суддю, вислухавши пояснення представника позивача - Акціонерного товариства «Сенс Банк», пояснення відповідачів:  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна  скарга Акціонерного товариства «Сенс Банк» підлягає задоволенню, виходячи з наступного.        
       Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
       Так, залишаючи без розгляду позов АТ «Сенс Банк» суд першої інстанції встановив, що 18 грудня 2023 року та 29 січня 2024 року позивач не з`явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, жодних причин неявки суду не повідомив.
       Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права.
       З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості .
       Призначено підготовче засідання на 18 жовтня 2023 року о 11.30 год у приміщенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.
В матеріалах справи мається розписка про виклик до суду на ім`я АТ «Сенс Банк» на 18.12.2023 року на 11 год.30 хв. (а.с. 80), але не зрозуміло, хто 18.10.2023 року отримав цю розписку. Також із розписки про виклик до суду на ім`я АТ «Сенс Банк» на 29.01.2024 року на 11 год.30 хв. не зрозуміло хто її отримував 22.12.2023 року (а.с. 83).
Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
       Крім того, із матеріалів справи вбачається, що разом із позовною заявою позивач звертався до суду із клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача, зазначаючи також і про те, що у разі повторної неявки відповідачів, які будуть належним чином повідомлені та від яких не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач надає згоду на ухвалення судом заочного рішення у справі (а.с.6).
       У відповідності до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України позивач скористався правом на подання клопотання про розгляд справи у відсутність його представника в судовому засіданні.
       В матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що судом вирішувалось питання про обов`язкову участь представника позивача в судовому засіданні, яке позивачем проігноровано.
       Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, уразі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. 
Відповідно до частини 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Залишення позовної заяви без розгляду в даному випадку суперечить завданню цивільного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У низці рішень Європейського Суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті справи.
У справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Таким чином, вказані обставини свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2024 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
       Керуючись  ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд - 
П О С Т А Н О В И В: 
       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» задовольнити.
       Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2024 року скасувати.
Направити справу до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська для продовження розгляду.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
       
Судді:                                                                        О.Д. Канурна                
                                                                       Т.В. Космачевська                
                                                                               О.В.Халаджи

Повний текст постанови складений 18 квітня 2024 року

Суддя: О.Д.Канурна