КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
17 червня 2024 року 
м. Київ
єдиний унікальний номер судової справи 760/20197/21
номер провадження 22-ц/824/1588/2024
 Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Березовенко Р.В., Мостової Г.І.,	
розглянуву порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Ніколаєнко Олени Миколаївни на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2023 року /суддя Кушнір С.І./
у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:
 
Позивач звернувся з вимогами до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 15 квітня 2015 року в розмірі 31710,97 грн. та вирішення питання щодо судового збору.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва 17 листопада 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. /а.с. 126-129/
Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник АТ КБ «Приватбанк» - Ніколаєнко О.М. звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2023 року скасувати, ухваливши нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що ОСОБА_1 підписав заяву № б/н від 15 квітня 2015 р., згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказує, що ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. п. 2.1.2.3, 2.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору надав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Звертає увагу, що позивач свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а відповідач, в свою чергу зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором, слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, а у разі невиконання зобов`язань за Договором на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку, однак своєчасно їх не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 11 липня 2021 р. становить 31710,97 грн., з яких: 26149,05 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 5561,92 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.
ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлявся належним чином, за єдиним відомим місцем реєстрації, конверт на адресу суду повернувся з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою»,  з відзивом не звертався.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі на підставі наступного.
Судом встановлено, що 5 квітня 2015 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір №б/н про надання банківських послуг, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку і отримання платіжної картки та персонального ідентифікаційного номера для авторизації.
У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
АТ КБ «ПриватБанк» надано суду Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті банку, який відповідачем не підписано.
Згідно виписки клієнта АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 та Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , останньому 08 травня 2015 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 7000,00 грн., який неодноразово змінювався. 26 листопада 2020 року відповідачу зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн.
Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» кредитну картку, видану ОСОБА_1 , вчергове перевипущено 23 вересня 2020 року до 10/23.
Як встановлено з виписки клієнта АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 , відповідач протягом 2015-2020 років неодноразово вчиняв транзакції за кредитною карткою.
23 вересня 2020 року відповідач ОСОБА_1 підписав паспорт кредитних продуктів Приватбанку, у якому зазначена інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, штрафів. Ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 08 жовтня 2020 року.
У вказаній Інформації зазначено: базова відсоткова ставка за користування кредитом, порядок нарахування пені за невчасне погашення заборгованості, розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 11 липня 2021 р. становить 31 710,97 грн., з яких: 26 149,05 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 5 561,92 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався нормами  частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Встановивши, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за несвоєчасне погашення кредитних зобов`язань саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України про те, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
У ч. 2 цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частинами 1-3 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ч. 1 ст. 638 договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 31 710,97 грн.: 26 149,05 - заборгованість за тілом кредиту та 5 561,92 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.
На підтвердження обґрунтованості вимог, позивачем надано розрахунок заборгованості за договором /а.с. 6-18), анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку /а.с. 21/, довідку про видачу кредитних карток /а.с. 20/, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитних карток, оформлених на ОСОБА_1 /а.с. 19/, виписку про рух коштів /а.с. 80-110/, витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» /а.с. 25/, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку /а.с. 22-24).
Під вказаними документами, окрім витягу з Тарифів, міститься підпис відповідача.
Апеляційним судом досліджено вказані докази у їх сукупності та встановлено, що зокрема, із розрахунку заборгованості та виписки за картрахунками відповідача чітко вбачаються всі операції по зняттю (використанню) кредитних коштів, а також всі операції з часткового погашення заборгованості.
Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідача - баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції).
Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженим наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік № 578/5), згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання господарських операцій та є підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і податкових документах. 
Отже, заборгованість відповідача за фактично використаними кредитними коштами підтверджена належними та допустимими доказами по справі, що не були належним чином досліджені судом першої інстанції. 
Згідно постанови Верховного суду від 23 січня 2018 року по справі № 755/7704/15-ц, а також постанови Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №159/2146/15-ц, суд повинен належним чином дослідити поданий стороною доказ  - в даному випадку розрахунок заборгованості за кредитним договором, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.
Крім того, суд першої інстанції зазначав про те, що у заяві позичальника від 15.04.2015 року процентна ставка не зазначена. 
Проте, не звернув уваги на те, що у витязі із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» вказано чіткі умови кредитування та процентну ставку - 2,5% в місяць. /а.с. 25/
При цьому згідно виписки, відповідач користується кредитними коштами протягом всього періоду дії кредитного договору.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Враховуючи те, що витягом із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» визначено розмір відсотків за користування кредитом 2,5% в місяць, вони підлягають стягненню.
Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суд від 12.02.2020 року у справі № 382/327/18-ц провадження № 61-21994св19.
Таким чином, апеляційний суд доходить висновків про стягнення з відповідача заявленої заборгованості у розмірі 31 710,97 грн.: 26 149,05 - заборгованість за тілом кредиту та 5 561,92 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати.
Отже, стягненню з ОСОБА_1 підлягають судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції у розмірі 2 270 грн. та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції 3 405 грн.
Керуючись ст.ст.  376, 381, 382 ЦПК України, суд, - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Ніколаєнко Олени Миколаївни на рішення Солом`янського районного суду м. Києва 17 листопада 2023 року -  задовольнити.
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва 17 листопада 2023 року -  скасувати, ухваливши нове.
Позов акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 / на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» / 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 14360570/ заборгованість за кредитним договором у розмірі 31 710,97 грн.
Судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції розподілити наступним чином:
Стягнути з ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 / на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» / 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 14360570/ судовий збір у розмірі 2 270 грн.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:
Стягнути з ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 / на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» / 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 14360570/ судовий збір у розмірі 3 405 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
 
Головуючий:                                        Судді: