УХВАЛА
19 червня 2024 року 
м. Київ
справа № 592/3048/20
провадження № 51-2661ск24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу  захисника засудженого ОСОБА_4  - адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу Сумського апеляційного суду від 20 березня 2024 року,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4   подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яку Суд ухвалою від 23 травня 2024 року залишив без руху через її невідповідність вимогам                             ст. 427 КПК і надав строк п`ятнадцять днів для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також роз`яснив, що в разі, якщо не буде усунуто недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, її буде повернуто.
11 червня 2024 року (згідно з відбитком поштового штемпеля на конверті) захисник ОСОБА_5 звернувся до суду касаційної інстанції із заявою про усунення недоліків на виконання вимог ухвали від 23 травня 2024 року та просить долучити до матеріалів провадження примірник касаційної скарги, складеної від його імені й відкрити провадження у справі. 
З системного аналізу положень статей 42, 43, 46, 425 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) слідує, що засуджений та його захисник є окремими учасниками кримінального провадження, кожен з яких наділений самостійним правом на касаційне оскарження, та, відповідно, на усунення недоліків лише власної касаційної скарги, залишеної без руху.
Таким чином, захисник ОСОБА_5  не наділений правом на усунення недоліків касаційної скарги поданої засудженим ОСОБА_4 , тому Суд оцінює касаційну скаргу захисника за зальними правилами, передбаченими главою 32 КПК.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вимог цієї статті.
Відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК передбачено, що до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються, однак касатор, усупереч наведеній нормі, їх не долучив. 
Також Верховний Суд зауважує, що скаржник хоча й вказав про надання додатку до скарги, зокрема вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 квітня               2021 року та ухвали Сумського апеляційного суду від 20 березня 2024 року, однак, як убачається з акту від 18 червня 2024 року № 2424, такі додатки до касаційної скарги відсутні.
До того ж, недотримання захисником вимог ч. 5 ст. 427 КПК не дає можливості Суду перевірити кількість учасників судового провадження і, відповідно, дотримання касатором положень ч. 6 ст. 427 КПК щодо долучення копій касаційних скарг із додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, стверджуючи про незаконність судових рішень, особа, яка подає                           касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону (істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого), які, на її думку, допущені судами першої та апеляційної інстанцій,                      а також зазначити, у чому саме полягають допущені судами порушення, які відповідно до положень ст. 438 КПК є підставою для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень з урахуванням приписів статей 412-414 КПК. Проте  ОСОБА_5 не дотримався вказаних вимог закону, з огляду на таке.
Насамперед суд касаційної інстанції зауважує, що захисник у касаційній скарзі хоча і зазначив, зокрема, про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, але не конкретизував, у чому воно полягає з урахуванням положень ст. 413 КПК, відповідно до якої неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: 1) незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; 2) застосування закону, який не підлягає застосуванню; 3) неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; 4) призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Також, касаційна скарга скаржника містить лише узагальнені твердження про те, що апеляційний суд не дав вичерпних відповідей на доводи його апеляційної скарги. Однак касатор не зазначає, яких конкретно доводів, усупереч ст. 419 КПК апеляційний суд узагалі не перевірив та не оцінив, унаслідок чого визнав їх необґрунтованими.
Оскільки касаційна скарга захисника не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги та подачі необхідних копій документів.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                             ОСОБА_3