ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року 
м. Київ

cправа №  915/1842/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В. В. - головуючого, Васьковського О. В., Погребняка В. Я. 
за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

за участю представників сторін:
скаржника - Демченко М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ"
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду 
від 29.02.2024
та рішення Господарського суду Миколаївської області
від 29.11.2023
у справі № 915/1842/19
за позовом Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"  в особі філії "Відокремлений підрозділ "Південноукраїнська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 
до відповідача Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, 
про стягнення 1 631 276,29 грн,-

ВСТАНОВИВ:

1. Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" звернулось в Господарський суд Миколаївської області з позовом до Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про стягнення грошових коштів у сумі 1 631 276,29 грн в якості збитків, понесених у зв`язку із відмовою відповідача встановити економічно обґрунтовані тарифи.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 

2. Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 29.11.2023 позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 406 978,42 грн збитків та 6 117,29 грн судового збору; в решті позову відмовлено.

3. Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради Миколаївської області звернуся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. 

4. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.02.2024 апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення суду першої інстанції скасовано в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення збитків у сумі 360 274,85 грн. Прийнято в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення збитків у сумі 360 274,85 грн. В іншій частині рішення залишено без змін. Викладено резолютивну частину рішення в новій редакції згідно якої, зокрема, позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 46 703,57 грн збитків, в решті позову відмовлено.

Рух касаційної скарги

5.  25.03.2024 Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою у справі № 915/1842/19.

6. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" у справі № 915/1842/19 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В. В., судді - Васьковського О. В., судді - Погребняка В. Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2024.

7. Ухвалою Верховного Суду від 15.04.2024 у справі № 915/1842/19 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.02.2024 у справі № 915/1842/19 залишено без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України. Надано Акціонерному товариству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" можливість зазначити підставу (підстави), на якій (яких) ним подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) частиною другою статті 287 цього Кодексу підстави (підстав), та з відповідним обґрунтуванням такої (таких) підстави (підстав).

8.  25.04.2024 Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" на виконання вимог зазначеної ухвали, подано касаційну скаргу в новій редакції із обґрунтуванням підстави касаційного оскарження, згідно якої зазначив підставу (підстави), на якій (яких) ним подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статті 287 цього Кодексу підстави (підстав).

9. Ухвалою Верховного Суду від 15.05.2024 відкрито касаційне провадження у справі № 915/1842/19 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.02.2024 та на рішення господарського суду Миколаївської області від 29.11.2023; призначено розгляд касаційної скарги на 11.06.2024 о 10:15 год.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими аргументами особи, яка подала касаційну скаргу.

10. Не погоджуючись з ухваленим рішеннями Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" подано касаційну скаргу в якій останнє просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

11. Касаційну скаргу мотивовано наступним.

11.1 Судами попередніх інстанцій неправильно застосовано положення статті 1166 Цивільного кодексу України, згідно якої майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, судами попередніх інстанцій не враховано правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 01.11.2018 у справі № 905/2191/15.

11.2 Судами попередніх інстанцій не враховано, що рішенням Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 91 від 17.04.2018 було встановлено тариф на централізоване водопостачання та водовідведення з урахуванням у їх структурі відшкодування позивачеві рентних платежів у розмірі 393 300 грн на весь період дії тарифів, а не виключно за 4 квартал 2018, у зв`язку із чим сума відшкодування за 4 квартал 2018 повинна становити 308 653,42 грн. 

12. Представник скаржника в судовому засіданні 11.06.2024 підтримав касаційну скаргу з підстав викладених у ній.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

13. Виконавчим комітетом Южноукраїнської міської ради Миколаївської області подано відзив на касаційну скаргу в якому останній просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Позиція Верховного Суду

14. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника скаржника, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

15. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

16. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

17. Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

17.1 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг видано Відокремленому підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" ліцензію серії АЕ №287995 від 09.04.2015 на провадження ліцензованої діяльності "Централізоване водопостачання та водовідведення".

17.2 Вартість наданої послуги оплачується споживачами відповідно до діючих тарифів, встановлених для ВП Южно-Українська АЕС уповноваженим органом.

17.3 На підставі заяви позивача № 54/12508 від 01.09.2017 рішенням Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 91 від 17.04.2018 "Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає відокремлений підрозділ "Южно-Українська АЕС" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в місті Южноукраїнську" вирішено: 
1. Встановити тарифи на послуги з централізованого водопостачання, які надає ВП ЮУ АЕС ДП "НАЕК "Енергоатом" в місті Южноукраїнську в наступних розмірах:
1.1. Для споживачів, які є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання - 6,92 грн за 1 куб.м без ПДВ;
1.2. Для споживачів, які не є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання - 8,38 грн за 1 куб.м без ПДВ.
Структура тарифів наведена у додатку.
2. Встановити тарифи на послуги з централізованого водовідведення, які надає ВП ЮУ АЕС ДП "НАЕК "Енергоатом" в місті Южноукраїнську в наступних розмірах:
2.1. Для споживачів, які є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водовідведення - 6,24 грн за 1 куб.м без ПДВ;
2.2. Для споживачів, які не є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водовідведення - 6,89 грн за 1 куб.м без ПДВ.

17.4 До такого рішення Виконкому Южноукраїнської міськради складено додаток "Структура тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає ВП "Южно-Українська АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом" (т.1 а.с.80-81).

17.5 Як зазначає позивач, у структурі тарифів було враховано відшкодування ДП НАЕК "Енергоатом" рентних платежів на суму 393 300,00 грн.

17.6 Посилаючись на зміни в діючому законодавстві України (зміни до ст.255.1 Податкового кодексу України в частині визначення платників рентної плати, які набрали чинності 01.01.2018), які призвели до того, що встановлені тарифи згодом вже не забезпечували для ВП "Южно-Українська АЕС" відшкодування всіх тих витрат, які підприємство несло, надаючи послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, позивач 22.08.2018 звернувся до Виконкому Южноукраїнської міської ради, як до органу уповноваженого на встановлення тарифу на централізоване водопостачання, з листом № 51/13985, в якому посилаючись на Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою КМУ від 01.06.2011 № 869, зазначив, що направляє заяву про корегування діючих тарифів на централізоване водопостачання та просив розглянути матеріали та встановити тарифи для ВП "Южно-Українська АЕС" згідно з наданим розрахунком в установлені порядком терміни (т.1 а.с.82).

17.7 Згідно доданого до заяви обґрунтування щодо зміни тарифів підставою для коригування тарифів на послуги з централізованого водопостачання, які надає ВП "Южно-Українська АЕС" ДП "НАЕК «Енергоатом", є включення до розрахунку уточнених обсягів витрат за статтею "Загальновиробничі витрати" в частині рентної плати за спеціальне використання води. Враховуючи зміну розміру податкових зобов`язань у зв`язку з внесенням змін до Податкового кодексу України, позивачем здійснено розрахунок планованих витрат на сплату рентної плати за спеціальне використання води. З урахуванням відкоригованих витрат на сплату рентної плати планована собівартість питного водопостачання, за даними позивача, зросла на 7,4% та дорівнює 7,83 грн за 1 куб.м. Тарифи на централізоване водопостачання з урахуванням виконаного позивачем коригування планованих загальновиробничих витрат мають становити: - для споживачів, які є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання - 7,44 грн за 1 куб.м без ПДВ; - для споживачів, які не є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання - 9,01 грн за 1 куб.м без ПДВ (т.1 а.с.83-86).

17.8 Виконком Южноукраїнської міської ради, у відповідь на вищевказане звернення, листом № 15/02-34/2570 від 06.09.2018 повідомив позивача про те, що за результатами розгляду наданих розрахунків щодо корегування тарифу на послуги з централізованого водопостачання та у зв`язку зі значним підвищенням рентної плати за спеціальне використання води для ВП "Южно-Українська АЕС", що суттєво впливає на збільшення розміру тарифу на послуги з централізованого водопостачання, Виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради звернувся до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства та до Державної фіскальної служби України з листом щодо надання роз`яснень стосовно зменшення розміру рентної плати у зв`язку з тим, що основним споживачем вироблених ВП "Южно-Українська АЕС" послуг є житлово-комунальне господарство КП "ТВКГ", яке придбаває послуги водопостачання для подальшого надання їх населенню. Також у листі відповідач зазначив, що після отримання відповіді буде оприлюднено відповідний проект рішення щодо корегування тарифу на послуги з централізованого водопостачання (т.1 а.с.92).

17.9 Виконкомом Южноукраїнської міськради рішень щодо корегування тарифу на послуги з централізованого водопостачання не приймалось та не оприлюднювалось. 

17.10 Як зазначено позивачем, в межах дозволу на спеціальне водокористування № УКР670А/НИК у 2018 році позивачем забрано води з річки Південний Буг 4 024 461 куб.м, з яких частина використана для власних потреб, а частина в обсязі 3 164 884 куб.м, відпущена стороннім споживачам.

17.11 З довідок про об`єми використаної води за чотири квартали 2018 року вбачається, що позивачем було відпущено стороннім споживачам води: - у 1-му кварталі 720 960 куб.м.; - у 2-му кварталі 914 451 куб.м; - у 3-му кварталі 841 645 куб.м; - у 4-му кварталі 687 828 куб.м (т.1, а.с.19, 32, 45, 58). Загальний об`єм відпущеної води становить 3 164 884 куб.м.

17.12 На підтвердження факту декларування та сплати податкового зобов`язання з рентної плати за звітний період - 2018 рік зі спеціального використання води ВП "Южно-Українська АЕС" в межах дозволу на спецводокористування № УКР670А/НИК від 19.09.2016, позивачем подано до матеріалів справи: податкові декларації з рентної плати за звітні періоди: перший - четвертий квартали 2018 (т. 1 а.с. 20-30, 33-43, 46-56, 59-69).

18. Аргументи скаржника (пункти 11.1, 11.2 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими, а тому відхиляються Судом з огляду на таке.

19. Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

20. Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

21. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

22. Згідно статті 144 Господарського кодексу України встановлено, що майнові права та майнові обов`язки суб`єкта господарювання можуть виникати, у тому числі, внаслідок заподіяння шкоди іншій особі.

23. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

24. Терміном збитки (шкода) позначаються наслідки правопорушення, які виражаються у зменшенні майнової сфери потерпілого у результаті порушення належного йому права або блага. Протиправною поведінкою (дією або бездіяльністю) є будь-яка поведінка, яка суперечить правовим нормам. Причинний зв`язок - це відповідний об`єктивно існуючий зв`язок між явищами, при якому одне явище, яке передує, при відповідних умовах породжує, викликає інше явище - наступне. Відповідальність за заподіяні протиправною поведінкою збитки виникає при наявності вини особи, що заподіяла збитки (шкоду).

25. Загальні норми про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди наведено, зокрема, у статтях 1166, 1173, 1174 ЦК України.

26. Згідно частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

27. Відповідно до статті 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю, зокрема, органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цих органів.

28. Положення статті 19 Конституції України встановлюють обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

29. Статтею 56 Конституції України передбачено право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

30. Статтею 1173 Цивільного кодексу України закріплено спеціальний випадок відшкодування шкоди, що має певні особливості порівняно з загальними правилами про деліктну відповідальність, отже, зазначеною правовою нормою встановлено відповідальність за завдання шкоди особливим суб`єктом, здійснення ним особливих функцій, тощо. Суб`єктом відповідальності за даною статтею є держава, Автономна Республіка Крим, орган місцевого самоврядування, які відшкодовують шкоду, завдану безпосереднім заподіювачем шкоди - органом державної влади, органом Автономної Республіки Крим та органом місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

31. На відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальна норма статті 1173 Цивільного кодексу України допускає можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державних органів. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

32. Наявність сукупності всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. При цьому, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що наслідки у вигляді шкоди настають лише в результаті неправомірної поведінки відповідача, і є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки тієї особи, яка заподіяла шкоду.

33. Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності збитків та їх розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками покладено на позивача. 

34. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

35. Згідно статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

36. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

37. Згідно статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

38. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець має право розробляти і подавати на затвердження розрахунки щодо рівня цін/тарифів на житлово-комунальні послуги першої і другої групи (пункти 1 та 2 частини першої статті 14 цього Закону) в порядку, встановленому законодавством.

39. У статті 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зазначено, що порядок формування тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг другої групи (пункт 2 частини першої статті 14 цього Закону) визначає Кабінет Міністрів України (такий порядок встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869). Виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів. Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання).

40. Постановою Кабінету Міністрів України "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" № 869 від 01.06.2011, з метою забезпечення єдиного для всіх регіонів підходу до формування тарифів у сфері житлово-комунальних послуг постановлено затвердити, зокрема, Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення (далі - Порядок).

41. Згідно пункту 1 Порядку, порядок визначає механізм формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

42. Пунктом 2 Порядку встановлено, що цей Порядок застосовується під час установлення органами місцевого самоврядування (далі - уповноважені органи) тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення для суб`єктів природних монополій, а також для суб`єктів господарювання на суміжних ринках, зазначених у пункті 1 цього Порядку, та поширюється на таких суб`єктів під час розрахунку таких тарифів.

43. У відповідності до пункту 9 Порядку, для встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення ліцензіат подає уповноваженим органам у друкованому та електронному вигляді заяву та розрахунки тарифів на плановий період за встановленими такими органами формами з відповідними розрахунками, підтвердженими матеріалами і документами, що використовувались під час їх проведення.

44. Згідно пункту 34 Порядку розгляд розрахунків тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, поданих ліцензіатом, здійснюється уповноваженим органом протягом одного календарного місяця, а у разі коригування тарифів - протягом десяти календарних днів з дня отримання відповідної заяви у порядку, встановленому Мінрегіоном.

45. Відповідно до пункту 42 Порядку, під час перегляду (у тому числі коригування) тарифів уповноважений орган аналізує структуру тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення в частині відповідності/невідповідності фактичних витрат, понесених на надання відповідного обсягу послуг протягом планованого періоду, та витрат, які було враховано у встановлених тарифах, і за результатами такого аналізу здійснює перерахування тарифів (у разі відхилення відповідних показників).

46. Пунктом 35 Порядку визначено, що рішення про встановлення тарифів оприлюднюється уповноваженим органом у засобах масової інформації та/або на офіційному веб-сайті уповноваженого органу невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дати його прийняття.

47. Враховуючи внесення змін до статті 255.1 Податкового кодексу України, які набрали чинності 01.01.2018, ДП НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "ЮУ АЕС" як первинний водокористувач стало платником рентної плати за спеціальне використання води та почало сплачувати відповідні податкові зобов`язання. 

48. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач у відповідності до вимог Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою КМУ № 869 від 01.06.2011, звернувся до відповідача із заявою (листом № 51/13985 від 22.08.2018) про коригування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (т.1 а.с.82).

49. Також, судами попередніх інстанцій встановлено, що Виконком Южноукраїнської міської ради, у відповідь на вищевказане звернення, листом № 15/02-34/2570 від 06.09.2018 повідомив позивача про те, що за результатами розгляду наданих розрахунків щодо корегування тарифу на послуги з централізованого водопостачання та у зв`язку зі значним підвищенням рентної плати за спеціальне використання води для ВП "Южно-Українська АЕС", що суттєво впливає на збільшення розміру тарифу на послуги з централізованого водопостачання, Виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради звернувся до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства та до Державної фіскальної служби України з листом щодо надання роз`яснень стосовно зменшення розміру рентної плати у зв`язку з тим, що основним споживачем вироблених ВП "Южно-Українська АЕС" послуг є житлово-комунальне господарство КП "ТВКГ", яке придбаває послуги водопостачання для подальшого надання їх населенню. Також у листі відповідач зазначив, що після отримання відповіді буде оприлюднено відповідний проект рішення щодо корегування тарифу на послуги з централізованого водопостачання (т.1 а.с.92).

50. Однак, як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідачем не надано жодних доказів подальшого розгляду заяви позивача від 22.08.2018, з урахуванням очікуваних відповідей, прийняття відповідного рішення (зокрема, рішення про відмову у встановленні нових тарифів чи коригуванні попередньо встановлених) за вказаної заявою та його оприлюднення. 

51. Враховуючи наведене, судами попередніх інстанцій встановлено, що вказане свідчить про те, що відповідачем взагалі не було розглянуто заяву від 22.08.2018, ні у терміни визначені пунктом 34 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, ні пізніше. 

52. З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що відповідачем при розгляді заяви про коригування тарифів на централізоване водопостачання, поданої позивачем за супровідним листом № 51/13985 від 22.08.2018 та отриманої відповідачем 22.08.2018, було допущено бездіяльність, що свідчить про протиправну поведінку відповідача.

53. Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті 1166 ЦК України, завдана шкода відшкодовується у повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду.

54. У цьому випадку, заявлено вимоги про стягнення збитків від сплати не врахованої в тарифі рентної плати за спеціальне використання води у структурі діючих тарифів на централізоване водопостачання ВП "Южно-Українська АЕС" за 2018 рік.

55. Судами попередніх інстанцій встановлено, що На підтвердження факту надання послуг з централізованого водопостачання контрагентам, об`єкти яких розташовані на території Южноукраїнської громади в матеріалах справи містяться: первинні документи про відпуск води стороннім споживачам у 2018 році (звіти по водопостачанню та водовідведенню, акти витрат питної води на нецентралізоване водопостачання, акти звірки взаєморозрахунків) (т.1 а.с.111-259, т.2 а.с.1-240, т.3 а.с.1-127). Зазначені докази відповідачем не заперечені та не спростовані.

56. На підтвердження факту декларування та сплати податкового зобов`язання з рентної плати за звітний період - 2018 рік зі спеціального використання води ВП "Южно-Українська АЕС" в межах дозволу на спецводокористування № УКР670А/НИК від 19.09.2016, позивачем подано до матеріалів справи: податкові декларації з рентної плати за звітні періоди: перший - четвертий квартали 2018 (т. 1 а.с. 20-30, 33-43, 46-56, 59-69). Ці докази також не були спростовані чи оспорені відповідачем.

57. Також. судами попередніх інстанцій встановлено, що в розрахунках № 2 з рентної плати за спеціальне використання води (додатки №5 до податкової декларації) відображено, що ставка рентної плати визначена статтею 255.5. Податкового кодексу України та становить 63,97 грн. за 100 куб.м. Таким чином, позивач сплатив не враховані в тарифі рентні платежі у розмірі 63,97 грн. за 100 куб.м (ставка рентної плати визначена статтею 255.5.1 Податкового кодексу України). 

58. Враховуючи обставини щодо звернення позивача до Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради із заявою про коригування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення тільки 22.08.2018, листа відповіді Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 06.09.2018 щодо тарифів, правильними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що обґрунтованим періодом для здійснення розрахунку збитків є саме IV квартал 2018 року.

59. Виходячи з фактичного обсягу води, який використовувався позивачем для надання послуги з централізованого водопостачання у IV кварталі 2018 (за документами у матеріалах справи складає 687 828 куб.м), беручи до уваги розрахунок рентної плати за спеціальне використання води, нарахованої за фактично спожиті обсяги з централізованого водопостачання споживачами Южноукраїнської громади, судом апеляційної інстанції здійснено власний розрахунок збитків у вигляді обов`язкових платежів, а саме сплати рентної плати, які не були відшкодовані позивачу за IV квартал 2018 року: -IV квартал 2018 - 687 828 куб.м / 100 х 63,97 грн = 440 003,57 грн.

60. Разом з тим, як визнається самим позивачем к тексті позовної заяви та не заперечується відповідачем, у структурі тарифів, затверджених відповідачем на 2018, було враховано відшкодування ДП НАЕК "Енергоатом" рентних платежів на суму 393 300,00 грн, які мають оплачувати споживачі послуг за затвердженим тарифом.

61. Враховуючи те, що позивач отримав відшкодування рентних платежів на суму 393 300,00 грн, то суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що розмір збитків у вигляді обов`язкових платежів, а саме сплати рентної плати, які не були відшкодовані позивачу за IV квартал 2018 необхідно зменшити на цю суму, тому апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в цьому випадку сума понесених позивачем збитків складає 46 703,57 грн (440 003,57 грн - 393 300,00 грн).

62. Третьою обов`язковою умовою покладання на особу відповідальності за спричинені збитки є наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою, який передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. 

63. Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 91 від 17.04.2018 встановлено тарифи на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає ВП "Южно-Українська АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом" споживачам в місті Южноукраїнську. В подальшому, в зв`язку зі змінами в податковому законодавстві, позивач за супровідним листом № 51/13985 від 22.08.2018 звернувся до відповідача із заявою про корегування тарифу на централізоване водопостачання.  При цьому, позивач продовжував надавати послуги з централізованого водопостачання контрагентам, об`єкти яких розташовані на території Южноукраїнської громади та сплачувати у 2018 рентні платежі до держбюджету.

64. Судами встановлено, що відповідачем не надано суду доказів розгляду заяви позивача від 22.08.2018 та прийняття щодо неї відповідного рішення. Фактично заява позивача залишилась взагалі не розглянутою. Жодних рішень щодо врахування у тарифі на централізоване водопостачання рентних платежів, що сплачуються позивачем, прийнято та оприлюднено не було, що свідчить про бездіяльність відповідача.

65. З огляду на викладене, правильними є висновки суду апеляційної інстанції про те, що понесення позивачем збитків від сплати не врахованої в тарифі рентної плати за спеціальне використання води у структурі діючих тарифів на централізоване водопостачання у четвертому кварталі 2018, у розмірі 46 703,57 грн стало результатом бездіяльності відповідача.

66. Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

67. Згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

68. Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

69. Згідно статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

70. Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

71. Згідно частини другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

72. Разом з тим, аргументи скаржника (пункти 11.1, 11.2 постанови) фактично зводяться до намагання здійснити переоцінку доказів та прохання надати нову оцінку доказам у справі, що в силу вимог      статті 300 Господарського процесуального кодексу України виходить за межі повноважень Верховного Суду. 

73. При цьому, на висновки у наведених постанові Верховного Суду від 01.11.2018 у справі № 905/2191/15 скаржник послався, виокремивши їх із контексту вказаних судових рішень, не урахувавши викладених в рішеннях правових позицій Верховного Суду стосовно спірних правовідносин та предмету спору, в контексті досліджуваних судами у справі № 915/1842/19 доказів та встановлених фактичних обставин, зокрема щодо звернення позивача до Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради із заявою про коригування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення тільки 22.08.2018 та щодо того, що у структурі тарифів, затверджених відповідачем на 2018, вже було враховано відшкодування ДП НАЕК "Енергоатом" рентних платежів на суму 393 300,00 грн.

74. Щодо посилань скаржника на те, що у структурі тарифів було включено відшкодування позивачеві рентних платежів у розмірі 393 300 грн на весь період дії тарифів, а не виключно за 4 квартал 2018, у зв`язку із чим сума відшкодування за 4 квартал 2018, на думку скаржника, повинна становити 308 653,42 грн колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначає про те, що оскільки у структурі тарифів, затверджених відповідачем на 2018, було враховано відшкодування ДП НАЕК "Енергоатом" рентних платежів на суму 393 300,00 грн, то відшкодування позивачеві коштів у вказаному розмірі фактично було покладено на споживачів послуг з водопостачання та водовідведення, які надавалися позивачем у 2018. Тому, надаючи такі послуги протягом усього 2018, позивач фактично повинен був отримати повне відшкодування рентних платежів на суму 393 300,00 грн, разом із оплатою таких послуг споживачами.  

75. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

76. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 

77. У справі, що розглядається, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційних скаргах не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

78. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

79. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні. 

80. Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції таким вимогам закону відповідає.

81. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі. 

82. Вказані вимоги судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови були дотримані.       

83. Оскільки підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.02.2024 та на рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.11.2023 у справі № 915/1842/19 залишити без задоволення.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.02.2024 у справі № 915/1842/19 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                            В. В. Білоус

Судді                                                                                        О. В. Васьковський

                                                                                                 В. Я. Погребняк