ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року	Львів	Справа № 380/20104/23 пров. № А/857/24090/23	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Носа С. П., 
суддів –                                                            Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року у справі № 380/20104/23 (головуючий суддя Кедик М. В., м. Львів, повний текст судового рішення складено 17.11.2023) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,- 

                                                            ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2023 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування ОСОБА_1 , передбаченої   Законом України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ   «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»   компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення по день її фактичної виплати 15.06.2022; зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення по день її фактичної виплати 15.06.2022   відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44.
В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що позивач проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 . На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.08.2021 у справі № 380/7421/21 відповідачем перераховано та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення у розмірі   124   611,14 грн. Однак, відповідач не здійснив нарахування та не виплатив компенсацію втрати частини доходу.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів за несвоєчасно виплачену індексацію грошового забезпечення. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2012 по 17.10.2018, починаючи з 01.01.2012 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення 15.06.2022. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідачем - Військовою частиною НОМЕР_1 , подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовною заявою. Крім того, апелянт зазначає, що є бюджетною установою, яка фінансується з державного бюджету в недостатньому розмірі. У випадку прийняття рішень судів про стягнення коштів з відповідача, в останнього можуть виникнути проблеми з виплатою заробітної плати працівникам.  
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено у справі незначної складності, суд апеляційної інстанції в порядку ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді прапорщика, старшого техніка - старшини комендантського відділення відділу організації повсякденної діяльності штабу.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.06.2017 № 233-ОС позивача звільнено з військової служби відповідно до підпункту «ї» пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України   «Про військовий обов`язок і військову службу».
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.10.2018 № 288-ос позивач виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.
Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 31.08.2021 у справі №380/7421/21, залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2022, зобов`язав військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2012 по 28.02.2018 з врахуванням базового місяця індексації січня 2008 року та з 01.03.2018 по 17.10.2018   з врахуванням базового місяця індексації березня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.
Згідно з випискою по картковому рахунку на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду   від 31.08.2021 у справі № 380/7431/21 позивачу 15.06.2022 виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2012 по 17.10.2018.
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.
Компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати здійснюється згідно із Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-III (далі - Закон № 2050-III) та Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати»   (далі - Порядок №159).
Статтями   1,   2 Закону №2050-III   передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому   Законі   слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі й суму індексації грошових доходів громадян.
Статтею 3 Закону №2050-III   встановлено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Використане у статті 3 Закону №2050-III формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць», означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід.
Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Як уже зазначалось вище, згідно з випискою по картковому рахунку на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду   від 31.08.2021 у справі № 380/7431/21 позивачу 15.06.2022 виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2012 по 17.10.2018.
Оскільки індексація грошового забезпечення належить до доходу, який позивач одержує на території України і який не має разового характеру, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на отримання компенсації за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2012 по день фактичної виплати індексації - 15.06.2022.
Відносно аргументів скаржника (відповідача) про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно положень частин 1-3   ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Визначені законодавцем строки звернення до суду є однаковими для всіх учасників справи, що є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.
У постановах від 27.07.2022 у справі №460/783/20, від 11.05.2023 у справі №460/786/20, від 21.08.2023 у справі №460/6767/20 Верховний Суд виснував, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі   Закону України №2050-ІІІ   та Порядку №159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. Відповідно, тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.
З огляду на вказане колегія суддів приходить до висновку, що у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа-відповіді військової частини, де проходила особа військову службу, про відмову у виплаті їй компенсації відповідно до   Закону № 2050-ІІІ   та Порядку №159 пов`язується початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення власника або уповноваженого ним органу (особи) щодо відмови у виплаті відповідної компенсації та зобов`язання останнього її виплатити. Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.
Встановлено, що на адресу відповідача був направлений адвокатський запит про виплату позивачу компенсації втрати доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.
На вказаний запит Військова частина НОМЕР_1 надала відповідь, оформлену листом   від 31.07.2023 року, якою повідомила про відсутність підстав для виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати.
Водночас, матеріалами справи підтверджено, що позивач, оскаржуючи дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та невиплати компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням термінів виплати сум індексації грошового забезпечення, звернувся до суду з цим адміністративним позовом 25 серпня 2023 року.
Таким чином, за встановлених судом обставин позивач дізнавшись про порушення свого права та в строк, передбачений   ст.122 КАС України, звернувся за захистом до адміністративного суду, що не спростовано доводами апеляційної скарги.
Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо   наявності правових підстав для задоволення адміністративного позову в частині.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241, 250, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України – залишити без   задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року у справі № 380/20104/23 –   залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук