ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року 
м. Київ

справа № 380/14751/22
адміністративне провадження № К/990/43985/23  
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Тацій Л.В.,  Стеценка С.Г., 

розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу №380/14751/22
за позовом керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, про зобов`язання до вчинення дій, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою заступника керівника Львівської обласної прокуратури на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року (суд у складі головуючого судді Качур Р.П.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2023 року (колегія суддів у складі головуючого судді Глушка І.В., суддів Довгої О.І. Запотічного І.І.) у справі № 380/14751/22
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.  У жовтні 2022 року керівник Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради звернувся в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_1 ), третя особа - Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, у якому просив зобов`язати відновити пам`ятку архітектури місцевого значення - нежитлове приміщення у підвалі під індексами 9-1, 9-2 загальною площею 37,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1354282946101, до належного стану шляхом відновлення вікна на місці самочинно встановлених дверей.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2.  Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року, яку залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2023 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 240 КАС України.
Постановляючи оскаржувані рішення суди дійшли висновку про відсутність доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, оскільки прокурору стало відомо про бездіяльність Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради щодо усунення порушення, яке є предметом цього позову, 25 травня 2022 року - з дня отримання листа №0004-вих-884 від 24 травня 2022 року. 
Суди зауважили, що разом із згаданим листом Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради надано достатній обсяг документів для звернення прокуратури до суду. При цьому, з часу отримання листа від 09 серпня 2022 року Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради прокуратурі нової інформації не надано.

Короткий зміст вимог касаційної скарги
3. Не погодившись з судовими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, заступник керівника Львівської обласної прокуратури направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2023 року по справі № 380/14751/22 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Як підставу касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій скаржник вказує абзац 2 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до якого, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Скаржник зазначає, що право на пред`явлення прокурором даного позову, у відповідності до вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру», може бути реалізоване виключно після встановлення факту неналежного здійснення своїх повноважень уповноваженим органом Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у сфері охорони культурної спадщини. 
Отримавши необхідну інформацію від уповноваженого органу щодо приведення у відповідність пам`ятки культурної спадщини до вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини», прокуратура надала достатній строк для того щоб Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради самостійно вживало заходів для відновлення пам`ятки архітектури місцевого значення. У зв`язку з неналежним виконанням уповноваженим органом своїх повноважень щодо захисту об`єкта культурної спадщини та відсутність реагування, прокурор прийняв рішення щодо подання позовної заяви до суду.
На обгрунтування касаційної скарги прокурор наголошує, що у випадку звернення з позовом в інтересах держави положення частини другої статті 122 КАС України слід застосовувати з урахуванням вимог частин третьої, четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», які вимагають перед зверненням до суду з позовом в інтересах держави довести, що відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює, або неналежним чином здійснює захист законних інтересів держави, або такий суб`єкт відсутній.
Задовольняючи заяву відповідача про залишення позову без розгляду, суди не врахували висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 05 липня 2023 року по справі №  380/15396/22.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 грудня 2023 року, сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценка С.Г., Тацій Л.В.
Ухвалою Верховного Суду від 15 січня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Заступника керівника Львівської обласної прокуратури на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2023 року у справі № 380/14751/22.
Відзиву на касаційну скаргу, відповідач до суду не надав.
4. Верховний суд ухвалою від 03 червня 2024 року прийняв до провадження вищезазначену касаційну скаргу та призначив до розгляду в порядку письмового провадження з 04 червня 2024 року.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
5.  Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
6. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Ключовим питанням у межах доводів касаційної скарги є визначення, коли прокурор був обізнаний чи повинен був дізнатись про наявність порушень з боку відповідача та про наявність підстав для звернення до суду з позовом.
Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
За змістом статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.
Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з абзацом 2 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у статті 123 КАС України, відповідно до якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Частиною першою статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно із пунктами 3, 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо є підстави, визначені частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011). Такі обмеження спрямовані на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
Верховний Суд у постанові від 20 квітня 2021 року по справі № 640/17351/19 зазначав про те, що визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.
7. Судами у спірних правовідносинах було встановлено, що відповідно до повідомлення із засобів масової інформації, на АДРЕСА_1 , власник самовільно влаштував вхід. 
Галицька окружна прокуратура міста Львова Львівської обласної прокуратури направила до Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради запит про надання інформації та матеріалів від 10 травня 2022 року № 14.50/105-3060ВИХ-22 у якому просила надати інформацію: чи укладено охоронний договір на нежитлове приміщення підвалу за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37,7 кв. м з ОСОБА_1 , та надати копію такого договору; чи погоджено з управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради будь-які ремонтно-реставраційні роботи у нежитловому приміщенні підвалу за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37,7 кв. м; чи оскаржувалась постанова про адміністративне правопорушення у судовому порядку, чи видавались інші документи, приписи про зупинення підготовчих робіт за вищевказаною адресою; надати інформацію щодо виконання відповідачем постанови про адміністративне правопорушення та сплати стягнення у вигляді штрафу.
Також просила зазначити про наміри Львівської міської ради щодо вжиття заходів до захисту вищезгаданого об`єкта культурної спадщини, звернення до суду з позовом, якщо такі вживатися не будуть, то зазначити причини (з юридичним обґрунтуванням). Просила надати наявні та належним чином засвідчені копії документів, що пов`язані із проведенням перевірки на об`єкті нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37,7 кв. м, внаслідок порушення вимог законодавства про охорону культурної спадщини.
Згідно з інформацією, викладеною у листі № 0004-вих-884 від 24 травня 2022 року, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, який отримано прокуратурою 25  травня 2022 року, Управління не погоджувало та не надавало висновків щодо проведення будь-яких ремонтно-реставраційних робіт у нежитловому приміщенні підвалу за адресою: АДРЕСА_1 . 
До вказаного листа Управлінням додано охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини від 24 червня 2020 року та попередній договір від 27 травня 2020 року № 09/20.
Крім того, 10 травня 2022 року Прокуратура надіслала запит до Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради щодо виконання умов договору купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна шляхом викупу № 3311 від 27 травня 2020 року. Просила зазначити про наміри Львівської міської ради щодо вжиття заходів до захисту вищезгаданого об`єкта культурної спадщини, звернення до суду з позовом, якщо такі вживатися не будуть, то зазначити причини (з юридичним обґрунтуванням). Надати наявні та належним чином засвідчені копії документів, що пов`язані із проведенням перевірки на об`єкті нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37,7 кв. м, внаслідок порушення вимог законодавства про охорону культурної спадщини.
Листом № 1.7-294-2302 від 20 травня 2022 року, який надійшов на адресу прокуратури 06 червня 2022 року, Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради надано відповідь та вказано, що нежитлове приміщення у підвалі загальною площею 37,7 кв.м на АДРЕСА_1 відчужено відповідно до договору купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна шляхом викупу № 3311 від 27 травня 2020 року, укладеного між управлінням комунальної власності та ОСОБА_1 
03 червня 2022 року Управління комунальної власності надало акт обстеження, де встановлено, що Галицькою районною адміністрацією було виконано роботи з демонтажу тротуарного покриття з ліквідацією самовільно влаштованого приямку зі сходами у нежитлові приміщення підвалу під індексом 9-1, 9-2 за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане нежитлове приміщення є частиною пам`ятки архітектури місцевого значення, яка занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України згідно з наказом Міністерства культури та інформаційної політики України «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» № 14 від 18 січня 2021 року.
Листами № 4-2302-12320 від 12 травня 2022 року та № 4-2302-41 від 26 травня 2022 року Управління комунальної власності звернулося до Галицької районної адміністрації про надання усієї наявної інформації щодо вищевказаного нежитлового приміщення.
У відповідь на лист управління комунальної власності № 4-2302-12320 від 12травня 2022 року Галицька районна адміністрація скерувала на адресу управління комунальної власності лист № 4-31-31 від 26 травня 2022 року, зокрема зазначивши, що представниками управління комунальної власності Галицької районної адміністрації та ЛКП «Княже місто» здійснено обстеження нежитлового приміщення у підвалі загальною площею 37,7 кв.м на АДРЕСА_1 . З огляду на вказане вище, Львівською міською радою, в особі окремих її структурних підрозділів, вчинялися дії, в межах наданих повноважень, щодо усунення порушень та здійснення контролю за виконанням норм чинного законодавства України у сфері охорони культурної спадщини, а саме у нежитловому приміщенні загальною площею 37,7 кв.м на АДРЕСА_1 .
10 травня 2022 року прокурор також скерував запит до Інспекції державного-архітектурно будівельного контролю у м. Львові, у якому просив надати інформацію чи проводились інспекцією перевірки порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів, приписів про зупинення підготовчих та будівельних робіт, протоколів про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та постанов про накладення штрафу у сфері містобудівної діяльності за адресою: АДРЕСА_1 ; чи видавалися дозволи на проведення будь-яких ремонтно-реставраційних робіт у нежитловому приміщенні підвалу за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37,7 кв. м.
Листом від 25 травня 2022 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю повідомила, що у неї відсутня будь-яка інформація стосовно вищевказаного об`єкта. Крім того, запит прокурора направлено за належністю до Державної інспекції архітектури та містобудування України.
17 травня 2022 року окружною прокуратурою надіслано запит на адресу Державної інспекції архітектури та містобудування щодо проведення перевірок дотримання вимог законодавства під час провадження містобудівної діяльності за адресою: АДРЕСА_1 .
ДІАМ листом від 31 травня 2022 року повідомила, що у період з 15 вересня 2021 року заходи архітектурно - будівельного контролю та нагляду щодо дотримання вимог законодавства під час провадження містобудівної діяльності за адресою: АДРЕСА_1 , а саме проведення робіт з влаштування приямку у пам`ятці культурної спадщини без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини, не здійснювались.
У подальшому прокуратурою направлено запит від 30 травня 2022 року до Управління архітектури та урбаністики Львівської міської ради, у якому запитувалась інформація про те, чи видавались Львівською міською радою вихідні дані на проектування, реконструкцію пам`ятки місцевого значення за адресою: АДРЕСА_1 .
Листом від 16 червня 2022 року Управління повідомило, що Львівською міською радою не видавались вихідні дані на проектування, реконструкцію пам`ятки місцевого значення за вказаною адресою.
21 червня 2022 року прокурор знову звернувся з листом до Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради щодо приведення пам`ятки архітектури місцевого значення нежитлового приміщення у підвалі під індексами 9-1, 9-2 загальною площею 37,7 м2, за адресою: АДРЕСА_1 , до належного стану шляхом відновлення вікна на місці самочинно встановлених дверей та з вимогою надати акт візуального обстеження працівниками Управління. В листі зазначено, що Галицькою окружною прокуратурою міста Львова встановлено наявність порушень інтересів держави у сфері дотримання пам`яткоохоронного законодавства при використанні та збереженні об`єкта культурної спадщини на території міста Львова.
Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради 24 червня 2022 року надало інформацію, що акт візуального обстеження не складався, а ОСОБА_1 зобов`язаний привести пам`ятку архітектури місцевого значення до належного стану.
Для з`ясування подальших обставин справи Окружною прокуратурою 13 липня 2022 року надіслано запит на адресу Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради та Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради щодо виконання ОСОБА_1 постанови про адміністративне правопорушення № 422, оскарження її у судовому порядку, щодо видачі Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради розпоряджень, приписів щодо об`єкта культурної спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37,7 кв. м.
Листом від 09 серпня 2022 року № 0004-вих-57624 Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради повідомило окружну прокуратуру, що постанова № 422, винесена 01 грудня 2021 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Львівської міської ради на ОСОБА_1 , надіслана засобами поштового зв`язку. Дана постанова порушником не виконана, в судовому порядку не оскаржувалася. Окрім цього, управлінням не видавалися розпорядження, приписи, щодо об`єкта культурної спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37,7 кв. м.
8. Прокурор вважає, що позов пред`явлений в межах строку, оскільки всю необхідну інформацію щодо приведення у відповідність пам`ятки культурної спадщини отримано від уповноваженого органу лише 09 серпня 2022 року.
Суди відхилили посилання на регулярні звернення прокурора, мотивуючи це тим, що повідомлення відповідного суб`єкта владних повноважень про майбутнє звернення до суду, витребування ним документів для підтвердження підстав представництва в суді не може слугувати механізмом продовження встановлених законом строків звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки це призведе до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах, порушення стабільності у діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання ними своїх функцій.
В оскаржуваних рішеннях суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що про порушення інтересів держави та бездіяльність уповноваженого органу позивач мав дізнатися 25 травня 2022 року, отримавши відповідь від Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, однак до суду звернувся лише 28 жовтня 2022 року, тобто з пропуском тримісячного строку звернення, встановленого процесуальним законом.
9. Колегія суддів погоджується з таким висновком, вважає його законним і обґрунтованим, та таким, що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 13 лютого 2019 року по справі № 826/13768/16.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, факт пропуску строку звернення до адміністративного суду із цим позовом встановлений Львівським окружним адміністративним судом в ухвалі від 06 липня 2023 року про залишення позовної заяви без руху, на виконання вимог якої прокурором відповідного клопотання про поновлення строку заявлено не було. 
Разом з тим, надано пояснення щодо дотримання процесуальних строків звернення до суду, у якому прокурор покликається на неодноразові запити до державних органів - розпорядників інформації.
10. Колегія суддів зазначає, що наведені вище обставини не змінюють моменту, з якого прокурор повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а лише свідчать про час, коли він почав вчиняти активні дії щодо реалізації свого права, і ці події не пов`язуються з початком перебігу строку звернення до суду в спірних правовідносинах.
Суди слушно зазначили, що у листі Управління охорони історичного середовища від 09 серпня 2022 року № 0004-вих-57624, на який покликається прокурор як на початок перебігу строку звернення до суду, не повідомлено нових істотних обставин, які б були визначальними при підтвердженні наявності підстав для звернення прокурора з позовом до суду.
Аналогічна позиція сформована Верховним Судом у постановах від 23 серпня 2022 року по справі № 380/7024/22, від 21 вересня 2023 року по справі № 380/7550/22 та від 13 лютого 2024  року по справі № 340/3868/23.
У постанові від 13 лютого 2019 року у справі №826/13768/16 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що обставини виявлення прокурором під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні відповідних порушень інтересів держави, які підлягають захисту в суді, поза межами строку звернення до суду повинні враховуватися судами як поважні причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, якщо прокурор звернувся до суду протягом встановленого законом строку звернення з дня виявлення таких порушень. Проте направлення прокурором листів до відповідних державних органів щодо здійснення заходів захисту інтересів держави не зупиняє та не перериває перебігу встановленого процесуальним законом строку звернення до суду.
Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Круз проти Польщі», реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
Отже, обмеження права на звернення за захистом прав свобод та інтересів встановленням строків, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
11. Отже, суди попередніх інстанцій законно і обґрунтовано залишили без розгляду позов керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, про зобов`язання до вчинення дій.
Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, викладені у постановах від 17 вересня 2021 року по справі № 420/473/20, від 05 липня 2023 року по справі № 380/15396/22, від 13 лютого 2019 року по справі №  826/13768/16, від 25 квітня 2018 року по справі № 806/1000/17, від 20 червня 2018 року по справі № 697/2751/14-ц, від 17 жовтня 2018 року по справі № 362/44/17, від 14 вересня 2021  року по справі № 807/965/17, від 26 липня 2018 року по справі № 926/1111/15, оскільки висновки суду касаційної інстанції у наведених справах постановлені за інших фактичних обставин.
Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду -
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури залишити без задоволення.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2023 року в адміністративній справі № 380/14751/22 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                                     Стрелець Т.Г.
Судді                                                                                                               Стеценко С.Г.
                                                                                                              Тацій Л.В.