УХВАЛА

25 квітня 2024 року 
м. Київ

справа №580/1247/23
адміністративне провадження № К/990/11311/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М.В., Мартинюк Н.М., 
перевіривши касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 
на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року 
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року у справі №580/1247/23 за позовом ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просила:
- визнати протиправним і скасувати наказ відповідача №6504/к від 21 грудня 2022 року про звільнення позивача;
- поновити позивачку на посаді завідувача сектору архівної роботи Управління організаційного забезпечення та документообігу відповідача;
- стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 грудня 2022 року.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року, позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано наказ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) №6504/к від 21 грудня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору архівної роботи Управління організаційного забезпечення та документообігу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з 31 грудня 2022 року. Стягнуто з Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 грудня 2022 року по 07 червня 2023 року у розмірі 162019,94 грн з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору архівної роботи Управління організаційного забезпечення та документообігу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 32098,29 грн з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Ухвалами Верховного Суду від 28 грудня 2023 року, від 05 лютого 2024 року та від 05 березня 2024 року касаційні скарги Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повернуто скаржнику.
25 березня 2024 року відповідач повторно звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2024 року касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) залишено без руху із наданням скаржнику строку у 10 днів для усунення недоліків шляхом надання  до суду касаційної інстанції обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви.
Копію вказаної ухвали доставлено відповідачу до його електронного кабінету підсистеми «Електронний суд» 12 квітня 2024 року о 18:00 год.
17 квітня 2024 року Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) подав заяву на усунення недоліків касаційної скарги, в якій просить поновити строк на касаційне оскарження.
В обгрунтування вказаної заяви зазначає, що Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) було подано до Верховного Суду касаційну скаргу, яка ухвалою Верховного Суду від 05 березня 2024 року повернута скаржнику, з огляду на відсутність підстав для оскарження судового рішення, та з роз`ясненням права повторного звернення до Суду.
При цьому, скаржник вказує, що відомості щодо подання касаційних скарг в терміни, встановлені процесуальним законодавством відображені в ухвалах Верховного Суду про повернення касаційних скарг.
Також Східне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) посилається на Закон України «Про судоустрій і статус суддів» та рішення Європейського суду з прав людини, та вказує про право на справедливий суд та доступ до правосуддя.
Отже, на думку скаржника, касаційна скарга подається повторно з дотриманням строків, визначених КАС України.
Перевіривши подану скаржником заяву, Суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до пункту 6 частини п`ятої  статті 44 КАС України  учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених    КАС    України  процесуальних обов`язків.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Як вбачається із матеріалів касаційного провадження, оскаржуване рішення прийнято судом апеляційної інстанції 21 листопада 2023 року, повний текст виготовлено 24 листопада 2023 року. При цьому скаржник уперше подав касаційну скаргу до Верховного Суду 20 грудня 2023 року. Однак, ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2023 року касаційну скаргу повернуто скаржнику, яку останнім отримано 29 грудня 2023 року. 10 січня 2024 року Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) повторно звернулось із касаційною скаргою до Верховного Суду, проте ухвалою від 05 лютого 2024 року касаційну скаргу знову повернуто скаржнику. Вказану ухвалу відповідач отримав до електронного кабінету підсистеми «Електронний суд» 07 лютого 2024 року. Втретє скаржник звернувся до Суду 19 лютого 2024 року. Однак, ухвалою Верховного Суду від 05 березня 2024 року касаційну скаргу повернуто відповідачу, та отримано ним 07 березня 2024 року. При цьому, повторно скаржник звернувся до Верховного Суду 25 березня 2024 року. 
Разом з тим, Суд зазначає, що невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
У контексті наведеного, зважаючи на приписи вказаних правових норм законодавства, невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
При цьому Суд, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.
Разом з тим, Верховний Суд повторно наголошує, що право на доступ до суду, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні.
При цьому, в ухвалі Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху скаржнику роз`яснено, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк в частині ненадання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження чи визнання наведених підстав неповажними є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.
Однак, скаржником в обгрунтування поважності пропуску строку на касаційне оскарження не зазначено жодних нових аргументів чи підстав пропуску такого строку.
Ураховуючи зазначене, зважаючи на те, що з моменту прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції  до моменту подання касаційної скарги пройшло 4 місяці, у зв`язку із  поданням необгрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, та у силу положень пункту 4 частини 1 статті 333 КАС України, суд прийшов до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
Відповідно до пункту 4 частини першої  статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
З огляду на викладене, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтями    333,  355,  359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року у справі №580/1247/23 за позовом ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                      В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                          М. В. Білак

                                                                                                                  Н. М. Мартинюк