ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року	Львів	Справа № 300/2554/22 пров. № А/857/24254/23	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                            Мікули О. І.,
суддів          -                                                    Гінди О. М., Курильця А. Р., 
з участю секретаря судового засідання –      Єршової Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року у справі №300/2554/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Меблева фабрика ІФ" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області  про визнання протиправним та скасування рішення,-

суддя в 1-й інстанції – Остап`юк С. В.,
дата ухвалення рішення – 10 листопада 2023 року, 
місце ухвалення рішення – м. Івано-Франківськ,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

                                                         в с т а н о в и в:

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Меблева фабрика ІФ" звернулося в суд з позовом до відповідача – Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку за №53430 від 31 грудня 2021 року.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку за №53430 від 31 грудня 2021 року. 
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що протоколом №246 від 31 грудня 2021 року Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Івано-Франківській області ухвалила включити ТОВ «Меблева фабрика ІФ» в перелік ризикових платників податків згідно з п.8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, тому відповідачем прийнято оскаржуване рішення про відповідність ТОВ «Меблева фабрика ІФ» критеріям ризиковості платника ПДВ на підставі п.8 критеріїв ризиковості та розшифровку щодо податкової інформації, а саме: згідно з базами даних у ДПС наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення господарських операцій: оскільки платник податку здійснює реалізацію лісоматеріалів у кількості, яка перевищує кількість придбаної та переробленої сировини та відсутністю посадових осіб ТОВ «Меблева фабрика ІФ» за юридичною адресою. Таким чином, контролюючим органом правомірно прийнято рішення №53430 від 31 грудня 2021 року про відповідність/ невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, оскільки дане рішення містить мотивовані підстави та причини віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку, а тому підстави для його скасування відсутні. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що направлення на проведення документальної позапланової виїзної перевірки та копії наказу від 17 грудня 2021 року №2507-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Меблева фабрика ІФ» Товариство не отримувало, доказів надсилання наведених вище документів відповідачем не надано. Вказує, що основним видом діяльності Товариства є передача в оренду нерухомого майна, що знаходиться за адресою вул. І.Левинського, 1, що у м. Івано-Франківську, і саме за цією адресою ведеться фактична діяльність, крім того за цією адресою також знаходиться офісне приміщення Товариства, а отже ТОВ «МЕБЛЕВА ФАБРИКА ІФ» знаходиться за юридичною адресою. Звертає увагу на те, що Товариство надає послуги по передачі свого нерухомого майна в оренду та Товариством зареєстровані податкові накладні на послуги оренди орендарям. Зауважує, що відповідачем не зазначено яку саме податкову накладну, що містить інформацію про ризиковість здійснення господарської операції подало на реєстрацію наше Товариство. Також копію такої податкової накладної Відповідачем не долучено до матеріалів справи. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження судом першої інстанції.
Представник апелянта (відповідача) – Гавадзин М. В. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Представник позивача – Гуменюк Б. С. у судовому засіданні в режимі відеоконференції не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Меблева фабрика ІФ" є юридичною особою, зареєстрованою в Єдиному державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перебуває на податковому обліку Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, є платником податку на додану вартість. Основний вид економічної діяльності: 68.20 “Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна”.
31 грудня 2021 року Комісією Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № 53430 про відповідність платника податку – Товариства з обмеженою відповідальністю "Меблева фабрика ІФ" критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, а саме: згідно з аналізом баз даних ДПС наявна податкова інформація, що визначає ризиковість здійснення господарських операцій: оскільки платник здійснює реалізацію лісоматеріалів у кількості, яка перевищує кількість придбаної та переробленої сировини та відсутністю посадових осіб позивача за юридичною адресою.
Вважаючи оскаржуване рішення відповідача протиправним, позивач звернувся у суд з цим адміністративним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення не містить встановлених обставин, які б свідчили про невиконання позивачем чи його контрагентами договірних зобов`язань за господарськими операціями або встановлення обставин, які б свідчили про неправдивість чи ризиковість господарських операцій між позивачем та його контрагентами, при цьому, при розгляді питання виключення платника податку з переліку платників на підставі поданої інформації та копій документів контролюючий орган не може здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет їх реальності, змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України, а тому рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №53430 від 31 грудня 2021 року є протиправним та підлягає скасуванню.
Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.
Згідно з п.201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
П.201.10 ст.201 ПК України передбачає, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
01 лютого 2020 року набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 “Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних” (далі - Порядок № 1165), якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Так, вказаним Порядком №1165 визначається процедура винесення комісією ДПС рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (пункт 6 Порядку), Критерії ризиковості платника податку на додану вартість (додаток 1 до Порядку), Критерії ризиковості здійснення операцій (додаток 3 до Порядку).
Згідно з п.2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
П.6 Порядку №1165 передбачає, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом дев`ятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг”, “Про електронні довірчі послуги” та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).
Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня за основним місцем обліку платника податку виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.
Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку про те, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку повинно містити чітку підставу, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Додаток 1 до Порядку № 1165 містить перелік Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість.
Так, віднесення до п.8 Критеріїв здійснюється у разі коли у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою прийняття рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Івано-Франківській області №53430 від 31 грудня 2021 року була відповідність позивача п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Крім того, зі змісту висновку комісії регіонального рівня про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку вбачається, що такий ґрунтується на аналізі баз даних ДПС наявної податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарських операцій, оскільки платник здійснює реалізацію лісоматеріалів у кількості, яка перевищує кількість придбаної та переробленої сировини та відсутністю посадових осіб ТОВ «МЕБЛЕВА ФАБРИКА ІФ» за юридичною адресою.
При цьому у рішенні №53430 не зазначено, яка саме податкова інформація стала причиною віднесення Товариства до ризикових платників податків. Будь-яких доказів на підтвердження такої інформації, на підставі якої прийнято оскаржуване рішення про включення ТОВ «МЕБЛЕВА ФАБРИКА ІФ» до переліку ризикових платників податку надано не було, як і не надано доказів того, що ГУ ДПС в Івано-Франківській області вчиняло будь-які дії, спрямовані на перевірку отриманої інформації шляхом направлення відповідного запиту платнику податку.
Матеріалами справи стверджується, що ТОВ «МЕБЛЕВА ФАБРИКА ІФ» створено та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20 жовтня 2016 року та взято на податковий облік в ДПІ. Основними видами діяльності товариства є: 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Згідно з Витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06 квітня 2018 року для зайняття господарською діяльністю у Товариства наявні у власності адміністративно - виробничі та виробничі будівлі, що знаходяться за адресою вул. І.Левинського 1, що в м. Івано-Франківськ. 
Тобто, основним видом діяльності Товариства є передача в оренду нерухомого майна, що знаходиться за адресою вул. І.Левинського 1, м. Івано-Франківськ, за цією адресою ведеться фактична діяльність та за цією адресою знаходиться офісне приміщення ТОВ «МЕБЛЕВА ФАБРИКА ІФ».
Крім того, згідно з реєстром виданих та отриманих податкових накладних за листопад, грудень 2021 року вбачається, що позивач подає контролюючому органу податкову звітність по ПДВ та податкові накладні. З реєстру виданих та отриманих податкових накладних за листопад, грудень 2021 року вбачається, що позивач отримав зареєстровані податкові накладні від АТ «Прикарпаттяобленерго», ТОВ «Прикарпатенерготрейд» за надані послуги з постачання електроенергії, від КП «Івано-Франківськводоекотехпром» за надані послуги з водопостачання та від ТОВ «Центр сертифікації ключів України» за електронні ключі, які необхідні для подання податкової та іншої звітності, що підтверджується також копіями договорів та актів приймання передачі.
Таким чином, наведеними вище обставинами підтверджується, що Товариство передає в оренду нерухоме майна, а не здійснює реалізацію лісоматеріалів, як це вказано у рішенні Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Івано-Франківській області №53430 від 31 грудня 2021 року.
При цьому, будь-яких доказів на спростування цих обставин апелянтом не подано, а судом не здобуто.
Покликання відповідача на витяг з протоколу №246 від 31 грудня 2021 року є недостатнім для висновку про те, що ТОВ «МЕБЛЕВА ФАБРИКА ІФ» відповідає п.8 Критеріїв ризикових платників податків затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165, оскільки такі не відповідають критеріям обґрунтованості та вмотивованості, матеріалами справи спростовано зазначене у ньому.
Крім того, зі змісту протоколу №246 від 31 грудня 2021 року засідання Комісії Головного управління ДПС у Івано-Франківській області не вбачається, які саме копії первинних документів ТОВ «МЕБЛЕВА ФАБРИКА ІФ» були перевірені, чи було зроблено звірку даних, які містяться в цих документах, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні), тобто, не вбачається, що комісією було дотримано вимоги Порядку №1165.
У протоколі №246 від 31 грудня 2021 року зазначено, зокрема те, що вiдповiдно до iнформацiйних даних контролюючого органу (фінансовоi звiтностi, даних 20-ОПП, ЄРПН) ТОВ "Меблевий парк" в повному обсягу не відображено в податковому (бухгалтерському) обліку взаємовідносини щодо сформованого податкового кредиту з податку на додану вартість.
Разом з тим, ТОВ «Меблевий парк» є контрагентом ТОВ «МЕБЛЕВА ФАБРИКА ІФ» та Товариство не може нести відповідальність за правильність ведення бухгалтерського і податкового обліку та складання фінансової звітності ТОВ «Меблевий парк».
Колегія суддів зазначає, що поширення на позивача «ризиковості» через відносини з іншим «ризиковими» платниками податків суперечить базовим принципам та основам податкового законодавства. Зокрема, настання визначеної законом відповідальності повинно відбуватися у разі порушення податкового законодавства безпосередньо платником податків, якого притягнуто до відповідальності, разом з тим, судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, тобто з презумпції економічної виправданості дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника. Термін «добросовісний платник», який вживається у сфері податкових правовідносинах, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов`язань. А, відтак, платник не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.
Колегія суддів зазначає, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування, має обґрунтувати суду, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.
Разом з тим, належних доказів, які б досліджувалися у ході засідання комісії і слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення відповідач не надано.
Крім того, колегія суддів зазначає про те, що законодавцем встановлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість. Так, вирішенню Комісією регіонального рівня питання відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника податку має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, потім здійснення моніторингу платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування. Водночас встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.
Таким чином, питання відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання таким платником для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації. При цьому, моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.
Разом з тим, право Комісії регіонального рівня щодо розгляду питання про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість Критеріям ризиковості платника податку самостійно ініціювати процедуру розгляду вказаного питання лише з підстав наявності податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, Порядком №1165 не передбачено.
При цьому, як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, і цей факт не заперечується сторонами, Комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність позивача п.8 Критеріїв ризиковості платника податку не за наслідками подання останнім податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації, що має передувати моніторингу платника податку, моніторингу такої накладної/розрахунку коригування, що, в свою чергу, суперечить положенням Порядку №1165.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення комісії Головного управління ДПС у Івано-Франківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №53430 від 31 грудня 2021 року про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю "Меблева фабрика ІФ" пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки таке прийнято без дотримання вимог чинного законодавства, необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.139, 195, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
                                                    п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року у справі №300/2554/22 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 14 травня 2024 року.