УХВАЛА
 
17 квітня 2024 року
м. Київ
 
справа № 638/6772/20
провадження № 61-4495ск24
Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,
розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 травня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_4 , Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом про визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину житлового будинку літера «З-2», по АДРЕСА_1 , як частку належну їй у спільній власності подружжя; визнати за кожним позивачем право власності на 1/4 частину житлового будинку літера «З-2» по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 .
 
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 травня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності відмовлено.
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 11 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 травня 2023 року - без змін.
 
28 березня 2024 року ОСОБА_2 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційні скарги на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 травня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 січня 2024 року.
 
Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги з таких підстав.
 
Згідно із частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
 
Згідно статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
 
Підпунктом 11 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України                   в редакції Закону України № 1401-VIII від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» визначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України                                у Верховному Суді та судах касаційної інстанції з 01 січня 2017 року здійснюється виключно адвокатами. 
 
Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи                 в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах,                      а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
 
Як визначено у частині другій статті 50 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
 
Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
 
Згідно із частиною другою статті 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.
 
Особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України (частина перша                       статті 12 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).
 
Частиною четвертою статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
 
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Одночасно, Верховний Суд, з урахуванням предмета спору доходить до висновку, що зазначена справа не є малозначною та не відноситься до спорів, що виникають            з трудових відносин, відтак представництво інтересів ОСОБА_1 у цій справі може здійснювати виключно адвокат.
 
ОСОБА_2 на підтвердження своїх повноважень здійснювати представництво інтересів ОСОБА_1 додано до касаційної скарги нотаріально посвідчену довіреність від 03 лютого 2023 року, проте не надано документів, що посвідчують повноваження її як адвоката на надання правничої допомоги.
 
Частиною першою статті 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.
 
Згідно з інформацією з Єдиного реєстру адвокатів України відомості про здійснення ОСОБА_2 адвокатської діяльності та набуття нею статусу адвоката відсутні.
 
Відповідно до частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. 
 
До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.
 
Згідно з пунктом 1 частини четвертої та частиною шостою статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо: касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
 
Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.
 
Ураховуючи викладене, оскільки до касаційної скарги, яка була подана та підписана представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , не додано документів, що посвідчують статус останньої як адвоката та її право на заняття адвокатською діяльністю, а Єдиний реєстр адвокатів України не містить відомостей щодо неї, як особи, яка має право на заняття адвокатською діяльністю, Верховний Суд доходить висновку, що касаційну скаргу підписано особою, яка не є адвокатом і не може бути представником ОСОБА_1 у суді касаційної інстанції у вказаній справі, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, відповідно вона підлягає поверненню заявникові на підставі пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України.
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).
 
Керуючись статтею 392, пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, Верховний Суд 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 травня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_4 , Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності вважати неподаною та повернути заявнику.
 
Копію ухвали направити заявникові та іншим учасникам справи.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                      В. М. Ігнатенко