ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
18 червня 2024 року
м. Київ
справа № 761/25592/23
провадження № 51-339км24
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                       ОСОБА_1 ,
суддів                                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання     ОСОБА_4 ,                         
прокурора                                           ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року. 
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 серпня    2023 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві від 17 січня 2023 року про закриття кримінального провадження № 42021000000002601, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 грудня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року було повернуто, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У поданій касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що висновок апеляційного суду про те, що вона пропустила строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді і не порушила питання про його поновлення, є незаконним. Указує, що нею особисто було подано заяву до слідчого судді про розгляд справи за її відсутністю. Ухвалу слідчого судді від 10 серпня 2023 року нею було отримано поштою 14 вересня 2023 року, а скаргу на цю ухвалу подано 19 вересня 2023 року. Крім того стверджує, що вона була позбавлена можливості до 15 серпня 2023 року оскаржити ухвалу слідчого судді, у передбачений КПК України п`ятиденний строк, оскільки був відсутній повний текст цієї ухвали, яка зареєстрована та оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 04 та 05 жовтня 2023 року відповідно. Крім того вказує, що апеляційним судом при ухваленні рішення не враховані ті обставини, що слідчим жодного разу у неї не відбиралися пояснення після внесення відомостей до ЄРДР, пам`ятка про її процесуальні права та обов`язки, як потерпілої, слідчим їй вручена не була.
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення скарги касатора.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши викладені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
У пункті 8 частини 2 статті 129 Конституції України закріплено гарантії, згідно з яким однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Право особи на апеляційне оскарження, спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.
Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
Відповідно до вимог ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого у порядку передбаченому цим Кодексом.
Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня у порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Згідно матеріалів зазначеного провадження 17 липня 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_6 на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, від 17 січня 2023 року про закриття кримінального провадження № 42021000000002601( т. 1 а. п. 1 - 5).
Одночасно, на адресу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_6 , в якій вона просить скаргу розглядати без її участі та зазначила у ній свій номер мобільного телефону (т. 1 а. п. 6).
Як убачається з матеріалів цього провадження слідчий суддя, не дивлячись на вказану заяву ОСОБА_6 , за власною ініціативою, прийняв рішення про розгляд скарги за участі заявника, про що судом було зроблено відповідний виклик на 09:45 02 серпня 2023 року (т. 1 а. п. 16).
У визначений час ОСОБА_6 не з`явилася до суду і не повідомила про причини свого неприбуття. Через неявку заявника, яка викликалась до суду, розгляд цього провадження було відкладено на 10:00 10 серпня 2023 року та повторно їй направлено виклик до суду (т.1  а.  п.  20). 
Проте, ОСОБА_6 повторно не з`явилась до суду.  
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року скаргу  ОСОБА_6 , залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу на указану ухвалу ОСОБА_6 подала 19 вересня 2023 року, зі змісту якої вбачається, що вона просить скасувати ухвалу слідчого судді, у зв`язку з порушенням вимог ст. 370 КПК України та поновити кримінальне провадження №  42021000000002601 від 15 грудня 2021 року. (т.1 а. п. 30 - 36).
Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року повернуто, відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України. 
Суд апеляційної інстанції, постановляючи зазначене рішення виходив із того, що ОСОБА_6 при розгляді її скарги, двічі викликалась у судове засідання шляхом направлення повісток про виклик SMS- повідомленнями на номер телефону, який вона вказала у скарзі, що заявником не заперечувалось і у касаційній скарзі.
Відповідно до приписів п. 3 ч. 2 та ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Отже, як правильно зазначено в ухвалі апеляційного суду, останнім днем п`ятиденного строку, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року було 15 серпня 2023 року, проте ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу 19 вересня 2023 року. 
Твердження ОСОБА_6 у касаційній скарзі про те, що вона була позбавлена можливості до 15 серпня 2023 року оскаржити вказану ухвалу у п`ятиденний строк, оскільки був відсутній повний текст цієї ухвали, яка зареєстрована та оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 04 та 05 жовтня 2023 року відповідно, не ґрунтуються на приписах кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.
Отже, виходячи з наведеного, апеляційний суд перевіряючи матеріали провадження, дійшов обґрунтованого висновку, що для ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження обчислюється з дня оголошення ухвали слідчого судді, а останнім днем якого був робочий день 15 серпня 2023 року. 
Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 27 травня 2019 року (справа № 461/1434/18, провадження № 51-6470кмо18), у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами прийнятого рішення ця обставина за їх клопотанням може бути визнана поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження та підставою для його поновлення. 
Проте, як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 не порушувала питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та визнання поважною причиною його пропуску. 
Частина 3 ст. 399 КПК України визначає підстави для повернення апеляційної скарги, однією з яких є подача апеляційної скарги після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
З огляду на наведене, судом апеляційної інстанції було у повному обсязі дотримано вимоги процесуального закону та обґрунтовано, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_6 . 
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 418 КПК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення, також не виявлено.  
Враховуючи зазначене, колегія суддів підстав для задоволення касаційної скарги ОСОБА_6 не знаходить.
Повернення апеляційної скарги не позбавляє ОСОБА_6 права повторного звернення до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення із зазначенням причин, які перешкодили їй подати апеляційну скаргу у передбачений законом строк та які, на її думку, є поважними.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Ухвалу Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року залишити без зміни, а касаційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                               ОСОБА_3