ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року 
м. Черкаси   

Справа № 359/10881/23		
Провадження № 22-ц/821/775/24		
Категорія: 310000000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Фетісової Т.Л., Василенко Л.І. 
за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач: ОСОБА_2 
представник відповідача: адвокат Давидюк Андрій Юрійович

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Давидюка Андрія Юрійовича на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 26 лютого 2024 року (ухваленого під головуванням судді Морозова В.В. в приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

04 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів. 
В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 01.05.2005 року між ним та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 21 травня 2005 року.
За час шлюбу у них народилося двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
14.07.2022 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі №707/483/22 шлюб з відповідачем було розірвано.
ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідачки народилася донька - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
21.06.2023 року рішенням Черкаського районного суду у справі №707/923/23 з нього на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом та до досягнення старшою дитиною – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 повноліття.
11.10.2023 року Бориспільським відділом державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі виконавчого листа №707/923/23, виданого 13.09.2023 року Черкаським районним судом Черкаської області було відкрито виконавче провадження № 73010537 про стягнення із нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Спільні з відповідачем сини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з народження проживають разом з ним, бабусею ОСОБА_6 , та дідусем - ОСОБА_7 за вище вказаною адресою.
Мати разом з малолітньою донькою ОСОБА_8 проживає в Черкаський області та перестала брати участь у їх вихованні, а кошти, отримані за рахунок аліментів витрачає для задоволення власних потреб. Дана обставина підтверджується актом обстеження житлово - побутових умов.
Позивач вказує, що факт проживання синів з ним також підтверджується довідкою про навчання ОСОБА_4 у ДПТНЗ «Бориспільський професійний ліцей» №363 від 19.10.2023 р. та довідкою про навчання ОСОБА_3 у Рогозівському ліцеї Бориспільської міської ради Київської області №183 від 19.10.2023 р.
Враховуючи наведене, позивач просить суд припинити стягнення із нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стягнутих на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області у справі №707/923/23 від 21.06.2023 року. Стягнути із ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 26 лютого 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Припинено з 01.11.2023 року стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 у частині утримання синів ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.03.2023 року і до досягнення дітьми повноліття на підставі виконавчого листа, виданого Черкаським районним судом Черкаської області 13.09.2023 року у справі №707/923/23.
Відкликано з Бориспільського відділу ДВС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчий лист № 707/923/23, виданий 13.09.2023 року Черкаським районним судом Черкаської області у справі № 707/923/23 у частині стягнення аліментів на синів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2147,20 грн.
Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх синів – ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.11.2023 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повноліття.
По досягненню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 повноліття, стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття.
Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що оскільки неповнолітні сини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 проживають з позивачем – ОСОБА_1 та фактично знаходяться на його утриманні, що доведено позивачем належними та допустимими доказами, тому підстави припинення стягнення з нього аліментів на утримання синів на користь відповідача у зв`язку зі зміною обставин є обгрунтованими.
Крім того, суд дійшов висновку, що діти потребують стабільної, щомісячної матеріальної допомоги з боку матері, яка має обов`язок по утриманню своїх неповнолітніх синів, тому вважав необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх синів у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення старшим сином – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 повноліття.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 22 березня 2024 року, представник ОСОБА_2 – адвокат Давидюк А.Ю., вважаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції постановленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, із неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, просив скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 26 лютого 2024 року та постановити нове, яким закрити провадження у справі.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема мотивована тим, що 19 січня 2024 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Тим самим, відповідачка не була повідомлена про відкриття провадження у справі, не отримала позовну заяву з додатками.
Судом першої інстанції було необгрунтовано відхилено заяву ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, тим самим не надано можливості ОСОБА_2 подати свої заперечення, докази, скористатись правом на заявлення клопотання про допит свідків. 
Скаржник вважає, що таке рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, а тому не може залишатись в законній силі.

Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив.

Фактичні обставини справи 

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 24.03.2022 року серії НОМЕР_3 , виданим повторно Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільськоу районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), від 10.01.2007 року серії НОМЕР_4 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, від 31.08.2022 року серії НОМЕР_5 , виданим Черкаським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ).
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2022 року, шлюб укладений 21.05.2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 – розірвано. Рішенням набрало законної сили 16.08.2022 року.
Постановою державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Братусь Л.М. відкрито виконавче провадження № 73010537 від 11.10.2023 року з виконання виконавчого листа № 707/923/23, виданого Черкаським районним судом Черкаської області 13.09.2023 року на підставі рішення суду від 21.06.2023 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: синів ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки ОСОБА_5 27.07.2022 року у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 29.03.2023 року та до досягнення старшою дитиною – ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 повноліття.
З цього часу, у разі не звернення батьків з позовом про визначення розміру аліментів на дітей, аліменти стягувати у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 повноліття. В подальшому, у разі не звернення батьків з позовом про визначення розміру аліментів на дітей, аліменти стягувати у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 повноліття.
Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 13.10.2023 року, який складено депутатом Бориспільської міської ради Панкявічене І.А., обстежені житлово-побутові умови ОСОБА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 . Разом з ним у вказаному будинку проживають: ОСОБА_7 1959 р.н.- батько, ОСОБА_6 1960 р.н. – мати, ОСОБА_4 2007 р.н. – син, ОСОБА_3 2006 р.н. – син. Факт проживання синів з батьком за вказаною адресою підтверджують свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Відповідно до довідки, виданої 19.10.2023 року № 363 Державним професійно-технічним навчальним закладом «Бориспільський професійний ліцей», ОСОБА_4 з 01.09.2023 року по 30.06.2026 року навчається у ДПТНЗ “Бориспільський професійний ліцей”. Денна форма навчання.
Згідно довідки, виданої директором Рогозівського ліцею Київської області, ОСОБА_3 2006 р.н. навчається у даному закладі у 10 класі.
У відповіді на запит суду виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради від 03.11.2023 року № 4594/07-14 зазначено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 зареєстрована з 18.02.2009 року за адресою АДРЕСА_2 .

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Відповідно до статті 10 ЦПК України при розгляді справи суд керується принципом верховенства права.
Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї (далі – Конвенція), згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (далі – ЄСПЛ). Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.
Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції визначено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких – не допустити судовий процес у безладний рух.
ЄСПЛ неодноразово наголошував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі (частина перша статті 277 ЦПК України).
Відповідно до пункту 3 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, зокрема, про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
Частина четверта статті 274 ЦПК України містить імперативну норму, яка визначає перелік справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження. Цей перелік ґрунтується на класифікації справ за матеріально-правовою ознакою, тобто за характером спірних матеріально-правових відносин.
Так, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи:
1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (пункт 1 частини перша та друга статті 274 ЦПК України).
У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя (пункт 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України).
При цьому, законодавцем визначено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (пункт 7 частини третьої статті 376 ЦПК України).
У справі, що переглядається, предметом спору є припинення розміру аліментів та стягнення аліментів.
Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 19 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а. с.33-34).
Проте, процесуальне питання щодо неможливості розгляду спорів про зменшення розміру (припинення стягнення аліментів на дитину) у порядку спрощеного позовного провадження вже перебувало на розгляді Верховного Суду.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2023 року в справі № 682/2454/22-ц (провадження № 61-10748св23), на яку міститься посилання в касаційній скарзі, зроблено висновок про те, що ураховуючи предмет та правові підстави позову у цій справі (зменшення розміру аліментів), вона є справою, що виникає із сімейних правовідносин, а отже, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України не може розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження.
Аналогічний правовий висновок щодо вирішення вказаного процесуального питання викладено в постанові Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі № 752/1058/23.
Усупереч вищенаведеним нормам процесуального права та правовим висновкам Верховного Суду, суд першої інстанції розглянув і вирішив справу у спорі, що виникає із сімейних правовідносин, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в справі спір виник із сімейних відносин та першочергово не стосувався стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплати додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексації аліментів, зміни способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділу майна подружжя, а тому ця справа не могла бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.
Пунктом 7 частини третьої статті 376 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Відтак, колегія суддів, встановивши порушення норм процесуального права, приходить до висновку про скасування рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 26 лютого 2024 року.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог по суті спору, апеляційний суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі – СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей.
Відповідно до статті 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Зазначені норми не встановлюють вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати аліментів. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.
З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання двох дітей), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживають діти на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 29 червня 2022 року у справі N 596/826/21-ц (провадження N 61-3738св22).
Встановлено, що рішенням суду від 21.06.2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: синів ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки ОСОБА_5 27.07.2022 року у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 29.03.2023 року та до досягнення старшою дитиною – ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 повноліття.
Факт проживання двох синів сторін - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьком ОСОБА_1 та перебування дітей на його утриманні підтверджується матеріалами справи, зокрема, Актом обстеження житлово-побутових умов від 13.10.2023 року, довідками з навчальних закладів, де навчаються діти.
При цьому, факт проживання неповнолітніх синів з батьком, відповідачка ОСОБА_2 не заперечує.
Враховуючи правову природу аліментів, їх цільовий характер, а також передбачені законом підстави їх стягнення на корить того з батьків, з ким проживає дитина, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, судова колегія має оцінити при вирішенні цього спору наявність підстав для подальшого стягнення аліментів з особи, з якою, за встановленими обставинами справи, фактично проживають діти.
Існування рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 21.06.2023 року у справі №707/923/23 про стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки повинно оцінюватись з урахуванням обставин, які змінились після його постановлення.
Відповідно до положень частини четвертої статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
З огляду на відсутність визначеного місця проживання дітей за законом або за рішенням суду (спір про визначення місця проживання дітей відсутній), фактичне проживання неповнолітніх синів з батьком та перебування їх на його утриманні, стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання синів, в такому випадку, суперечить положенням статті 181 СК України, за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.
Встановивши фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, перевіривши належним чином доводи сторін і надані на їх підтвердження докази, колегія суддів приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову в частині припинення стягнення аліментів на двох синів - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які підлягали стягненню за рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 21.06.2023.
Щодо вимоги про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_11 на утримання неповнолітніх дітей : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, колегія суддів зазначає наступне.
За змістом ст.ст. 180, 182 СК України право на одержання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Обставини, які враховує суд при визначенні розміру аліментів, визначено ст. 182 СК України.
Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
Звертаючись із даним позовом, ОСОБА_1 в частині стягнення із матері дітей аліментів на утримання двох неповнолітніх синів визначив розмір аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Під час розгляду справи в апеляційній інстанції, в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечила щодо вимог в частині стягнення з неї аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей та зазначила, що на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, немає будь-якого іншого доходу, крім виплат, які отримує на доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Перевіривши наведені доводи відповідача, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 31.08.2022, ІНФОРМАЦІЯ_8 народилась ОСОБА_5 , батьками якої зазначено : мати – ОСОБА_2 , батьком – ОСОБА_1 .
Вказаний факт позивачем не заперечувався.
Також позивачем не заперечувався факт проживання малолітньої доньки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з відповідачкою за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно п. 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, допомога при народженні дитини, яка народилася після ІНФОРМАЦІЯ_9 , призначається у розмірі 41 280 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10 320 гривень, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами (860 грн. на місяць) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Батьки, які мають трьох дітей і більше, вважаються багатодітними та можуть отримати допомогу на третю і кожну наступну дитину.
На сьогодні розмір такої допомоги ставить 2 100 грн щомісяця – до моменту, поки дитині не виповниться 6 років.
Із наведеного слідує, що у відповідачки ОСОБА_2 відсутній дохід у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та відсутня можливість для працевлаштування та отримання доходу, а виплати, які вона отримує на утримання малолітньої доньки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є незначними та з них не можуть стягуватися аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей.
Відомостей, що у відповідача є у власності майно або інший дохід, матеріали справи не містять.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновків, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, не підлягають до задоволення.
Вимоги апеляційної скарги про закриття провадження у справі є необґрунтованими з огляду на те, що за приписами ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:
1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;
2) відсутній предмет спору;
3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;
4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом;
5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом;
6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу;
7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;
8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.
В даному випадку, будь–яка з перелічених вище підстав відсутня, а тому вимоги апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.
Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а ч. 6 цієї статті цього ж Кодексу встановлено, що якщо на сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ.
Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволена частково, рішення суду скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3. ч. 1 с. 5 Закону України «Про судовий збір» в частині стягнення аліментів, проте, при зверненні до суду із позовом судовий збір ним сплачений не був, то судовий збір, який належав до сплати у суді першої інстанції у розмірі 1 073,00 грн. підлягає до стягнення з ОСОБА_2 на користь держави, а також враховуючи, що при звернення з апеляційною скаргою ОСОБА_2 було сплачено судовий збір у розмірі 3 221,25 грн, а оскільки вимоги апеляційної скарги задоволено частково, сума судового збору у розмірі 1 609,50 грн (1 073,00 грн * 150%) підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, –

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Давидюка Андрія Юрійовича – задовольнити частково.
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 26 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів – скасувати та ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Припинити стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 у частині утримання синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.03.2023 року і до досягнення дітьми повноліття на підставі виконавчого листа, виданого Черкаським районним судом Черкаської області 13.09.2023 року у справі №707/923/23.
Відкликати з Бориспільського відділу ДВС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчий лист № 707/923/23, виданий 13.09.2023 року Черкаським районним судом Черкаської області у справі № 707/923/23 у частині стягнення аліментів на синів: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,00 грн., який належав до сплати у суді першої інстанції.
Компенсувати  ОСОБА_2 з Державного бюджету України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір, сплачений у суді апеляційної інстанції, у розмірі 1 609,50 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України. 

Головуюча                          О.В. Карпенко

Судді                 Т.Л. Фетісова

               Л.І. Василенко

/ повний текст постанови суду виготовлений 24 травня 2024 року/