ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 травня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 196/111/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),   суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2024 року (суддя 1-ї інстанції Бабічева Л.П.) в адміністративній справі №196/111/24 за позовом   ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, третя особа:  головний спеціаліст- інспектор з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Погрібний Кирило Анатолійович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,- 

ВСТАНОВИВ:
18.01.2024 звернувся до суду з позовом до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що не керував транспортним засобом, а відповідачем не встановлено такої особи. Крім того, з фотофайлів не підтверджується встановлене відповідачем правопорушення.
Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2023 року позов задоволено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що правопорушення зафіксовано в фотоматеріалами, з якого вбачається  знаходження транспортного засобу AUDI Q5, реєстраційний номер НОМЕР_1 на перехресті, чим порушено пп. «ґ» п.15.9 розділу 15 ПДР України.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідачем прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення серії 1ДІ № 00426530 від 10 жовтня 2023 року, відповідно до якої позивач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн. (а.с. 10).
У постанові вказано, що 08 вересня 2023 року об 11 год. 05 хв. транспортним засобом AUDIQ5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, площа Шевченка,4А, чим порушено положення підпункту ґ) пункту 15.9 Розділу 15 ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, в частині заборони зупинки транспортного засобу на перехресті.
Позивач, не погодившись з постановою, звернулась до суду із зазначеним позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку, що оскаржена постанова підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не доведено вчинення правопорушення.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується висновками суду першої інстанції, що оскарження постанова підлягає скасуванню,  з наступних  підстав.
Як свідчать встановлені обставини справи, відповідачем прийнято постанову серії 1ДІ № 00426530 від 10 жовтня 2023 року, у якій встановлено, що позивач, 08 вересня 2023 року об 11 год. 05 хв. транспортним засобом AUDI Q5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, площа Шевченка,4А, чим порушено положення підпункту ґ) пункту 15.9 Розділу 15 ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, в частині заборони зупинки транспортного засобу на перехресті,  відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з    п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до підпункту "ґ" пункту 15.9 розділу 15 ПДР України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.
Відповідальність за порушення зазначених приписів передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП.
У свою чергу, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік джерел яких наведено в ст.251 КУпАП.
Так, за приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Так із фотознімків, що здійснені працівником відповідача  вбачається розташування групи транспортних засобів. Фотознімки зроблені без будь якої прив`язки до перехрестя, дороги, з чого б можна було дійти висновку, що зупинку здійснено на перехресті, як відсутня і дорожня розмітка на фотознімках, відповідно до якої б можна було дійти певних висновків про інкримінуєме порушення.
З огляду на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення.
З урахуванням викладеного колегія суддів  дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для її  задоволення та скасування рішення.
В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ст. ст.  308, 271, 272, 286, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради – залишити без задоволення.
Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2024 року в адміністративній справі №196/111/24 - залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак