УХВАЛА

27 травня 2024 року 
м. Київ

справа № 400/544/19
адміністративне провадження № К/990/17468/24 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2024 у справі № 400/544/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський тепловозоремонтний завод» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 

ВСТАНОВИВ:

          Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський тепловозоремонтний завод» звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.01.2019 № 00004671402, № 00004681402, № 00004691402.
          Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 22 січня 2019 року № 00004571402 в частині збільшення ТОВ «МТРЗ» грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 129  081,00 грн та штрафу на суму 32 270,25 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 22 січня 2019 року № 00004681402 в частині збільшення платнику грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 443  612,00 грн та штрафу в розмірі 110  903,00 грн. Визнано протиправним та скасовано у повному обсязі податкове повідомлення-рішення від 22 січня 2019 року № 00004691402. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
          Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2021 рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року скасовано. Прийнято нове рішення, яким визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 22 січня 2019 року № 00004671402 в частині визначення грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств в загальній сумі 133 163,65 грн, з яких 106 531,01 грн за основним зобов`язанням та 26 632,64 грн за штрафними (фінансовими) санкціями. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
          Постановою Верховного Суду від 20.10.2023 замінено відповідача у справі - Головне управління ДПС у Миколаївській області його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Миколаївській області (код ЄДРПОУ ВП 44104027). Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський тепловозоремонтний завод» задоволено частково. Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2021 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
          Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2024 апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області задоволено частково. Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський тепловозоремонтний завод» щодо визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.01.2019 року №00004681402 в частині визначення податкового зобов`язання на суму 118833 гривень та 29708,25 гривень штрафу та податкового повідомлення-рішення від 22.01.2019 року №00004691402 скасовано. Прийнято у цій частині нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський тепловозоремонтний завод» відмовлено. В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 залишено без змін.
           06.05.2024 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2024 у справі № 400/544/19, у якій скаржник просить скасувати оскаржувані рішення в частині задоволених позовних вимог та в цій частині відмовити в задоволенні позову.
          Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
          Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
          При цьому, обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
          Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 2 і 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:
- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; 2) постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; 3) вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу; 4) висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України);
- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України).
          Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).
          Також обов`язковою умовою при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1 і 2 частини четвертої статті 328 КАС України є подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).
          Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній міститься посилання на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України з одночасним посиланням на пункт 1 частини другої статті 353 КАС України. 
          Водночас пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про не дослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу, яких у касаційній скарзі не викладено. 
          При цьому, скаржник конкретно не зазначає, які саме докази, які наявні в матеріалах справи, залишилися не дослідженими та яку саме обставину такі докази підтверджують. Доводи про надання неправильної оцінки наявним у матеріалах справах доказам не є тотожним не дослідженню таких доказів, неповному з`ясуванню судом обставин та/або встановленню судом обставин на підставі недопустимого доказу. 
          Крім того, у касаційній скарзі містяться посилання на підпункт "а" частини п`ятої статті 328 КАС України. 
          Суд звертає увагу скаржника, що пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України містить перелік виключних випадків, які допускають можливість касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та/або таких, які розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Посилання на підпункт "а" частини п`ятої статті 328 КАС України повинно бути належним чином обґрунтовано.
          Водночас посилання на підпункт "а" частини п`ятої статті 328 КАС України не звільняє особу від обов`язку обґрунтування підстав касаційного оскарження у взаємозв`язку із посиланням на частину четверту статті 328 КАС України та не є достатнім для відкриття касаційного провадження у справі.          Інші доводи касаційної скарги наведені не у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України та відповідним обґрунтуванням.
          Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).
          Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
          Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
          За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження.
          На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 

УХВАЛИВ:

          Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2024 у справі № 400/544/19  - повернути скаржнику.
          Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
          Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В.П. Юрченко