УХВАЛА
 
27 травня 2024 року
м. Київ
справа № 727/12297/23
провадження № 61-6575ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Петрова Є. В.
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Никифорака Володимира Михайловича на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 23 січня 2024 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 09 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Імперіал Буд» про захист прав споживача, стягнення пені за прострочення виконання договірних зобов`язань та
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Імперіал Буд» (далі - ТОВ «МС Імперіал Буд»), у якому просила стягнути пеню за прострочення виконання зобов`язання за попереднім договором від 21 жовтня 2016 року № А_142 за період з 01 жовтня 
2020 року до 01 жовтня 2022 року в сумі 19 566 867,06 грн.
Вказувала, що 21 жовтня 2016 року між нею та відповідачем укладено попередній договір №А_142, за умовами якого відповідач зобов`язався їй продати, а вона зобов`язувалася придбати в термін до І кварталу 2018 року квартиру з обумовленим строком прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію - кінець 4-го кварталу 
2017 року.
Зазначала, що на забезпечення виконання зобов`язань сплатила відповідачу 
892 242,00 грн забезпечувального платежу, що становив 100 % орієнтовної вартості об`єкта нерухомості, визначеної сторонами в попередньому договорі.
Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі не виконав, не здав в експлуатацію об`єкт будівництва.
Уважала, що на підставі частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у зв`язку з порушенням умов договору про виконання робіт (надання послуг) відповідач повинен відшкодувати їй як споживачеві за кожен день прострочення пеню у розмірі 3 % вартості роботи (послуги).
23 січня 2024 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців 
від 09 квітня 2024 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
09 квітня 2024 року постановою Чернівецького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 23 січня 2024 року залишено без змін.
Вирішено питання про розподіл судовий витрат.
06 травня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Никифорак В. М. через систему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 січня 2024 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 09 квітня 2024 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову.
Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди попередніх інстанцій не врахували правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 04 лютого 2021 року у справі № 607/1579/19, від 20 травня 2021 року у справі № 607/1569/19, від 18 травня 2023 року у справі № 910/7975/21, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Вбачаються підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Никифорака В. М. та витребування матеріалів справи.
Крім того, заявник просить зупинити дію постанови Чернівецького апеляційного суду від 09 квітня 2024 року та додаткового рішення Шевченківського районного суду 
м. Чернівців від 30 квітня 2024 року в частині стягнення з позивачки судового збору з підстав того, що предметом спору є порушення її прав як споживача, а відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Стягнення з неї судового збору порушить баланс інтересів сторін та призведе до безпідставного стягнення значної суми коштів.
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.
Верховний Суд враховує наведені у касаційній скарзі доводи, які дають підстави для висновку про необхідність зупинення дії постанови Чернівецького апеляційного суду 
від 09 квітня 2024 року в частині стягнення судових витрат до закінчення касаційного провадження, оскільки у разі задоволення касаційної скарги поворот виконання судового рішення буде утруднений чи неможливий, Верховний Суд вважає за доцільне його задовольнити.
У частині заяви про зупинення дії додаткового рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 30 квітня 2024 року необхідно відмовити, оскільки вказане судове рішення не було предметом апеляційного оскарження, не є предметом касаційного оскарження за поданою представником ОСОБА_1 - адвокатом Никифораком В. М. касаційною скаргою на  рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 23 січня 2024 року та постанову Чернівецького апеляційного суду 
від 09 квітня 2024 року.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 

УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Никифорака Володимира Михайловича на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 23 січня 2024 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 09 квітня 2024 року.
Витребувати із Шевченківського районного суду м. Чернівців цивільну справу № 727/12297/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Імперіал Буд» про захист прав споживача, стягнення пені за прострочення виконання договірних зобов`язань.
Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Никифорака Володимира Михайловича про зупинення дії постанови Чернівецького апеляційного суду від 09 квітня 2024 року та додаткового рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 30 квітня 2024 року в частині стягнення судового збору до закінчення касаційного провадження задовольнити частково.
Зупинити дію постанови Чернівецького апеляційного суду від 09 квітня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору до закінчення касаційного провадження.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                            О. М. Ситнік
                                                                                                                  В. М. Ігнатенко
                                                                                                                        Є. В. Петров