УХВАЛА

04 червня 2024 року 
м. Київ

справа №200/17102/21
адміністративне провадження № К/990/15009/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М.В., Губської О.А., 
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 
на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року 
та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року у справі №200/17102/21 за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків,
УСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила:
- стягнути з ОСОБА_1 збитки, завдані державі в розмірі 112431,01 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, військова частина НОМЕР_1 звернулась із касаційною скаргою до Верховного Суду.
Ухвалами Верховного Суду від 07 березня 2024 року, від 18 березня 2024 року, та від 11 квітня 2024 року касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 повернуто скаржнику.
18 квітня 2024 року касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 повторно надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 10 травня 2024 року касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без руху з наданням заявнику касаційної скарги строку у 10 днів для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції:
- касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням;
- документ про сплату судового збору в розмірі  3 372,94 грн.
Відповідно до довідки Верховного Суду про доставку електронного листа документ в електронному вигляді надіслано та доставлено скаржнику до електронного кабінету 11 травня 2024 року.
15 травня 2024 року від військової частини НОМЕР_1 до Верховного Суду надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи уточненої касаційної скарги та доказ сплати судового збору.
Так скаржником усунуто недолік касаційної скарги у частині сплати судового збору.
Разом з тим, щодо надання до суду касаційної інстанції касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням, слід зазначити наступне.
Так у касаційній скарзі скаржник вказує пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, та зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. Однак, пославшись на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, скаржником не вказано норму права, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права (пункт, частина, стаття) судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
Варто зауважити, що при поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначена скаржником норма права, щодо правильного застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову (наприклад, з точки зору порушення її відповідачем), але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових рішеннях, - що може бути визнано як допущення судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права, або надали, як на думку скаржника, неправильно.
Зазначене дає підстави для висновку, що у касаційній скарзі формально зазначено про відсутність висновку Верховного Суду з питання застосування норм права, а доводи скарги наведені безвідносно до предмета спору та висновків судів.
Враховуючи викладене, Суд вважає недоведеним наявність підстав касаційного оскарження, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Також в касаційній скарзі відповідачем зазначено, що вона подана на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною другою і третьою статті 353 КАС України, а саме неправильне застосування норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази (п. 1. ч. 2 ст. 353 КАС України).
При цьому, пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про недослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 цього Кодексу.
Аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку про те, що обґрунтування необхідності касаційного оскарження у зв`язку із недослідженням судами попередніх інстанцій зібраних у справі доказів, можливе за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі інших підстав для касаційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.  Тобто, указане порушення процесуального права не може бути самостійною підставою для касаційного оскарження.
У відсутності обґрунтованих підстав, визначених пунктами 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України, Суд позбавлений можливості прийняти доводи скаржника щодо наявності підстави передбаченої пунктом 1 частини другої статті 353 КАС України.
Отже, скаржником так і не усунуто недоліки касаційної скарги, вказані в ухвалі Верховного Суду від 10 травня 2024 року, а саме у частині зазначення підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням.
З огляду на те, що  станом на дату постановлення цієї ухвали  скаржником не надано до Суду доказів неможливості учинення конкретної процесуальної дії у визначений строк, а тому у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, касаційна скарга підлягає поверненню. 
За приписами частини другої  статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України  до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених  статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення  статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої  статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України  позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику у зв`язку із неусуненням недоліків касаційної скарги, визначених в ухвалі Верховного Суду від 10 травня 2024 року, у встановлений судом строк.
Керуючись статтями  169,  332 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року у справі №200/17102/21 за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.  
          
Суддя-доповідач                                                                      В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                          М. В. Білак

                                                                                          О. А. Губська