УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
31 травня 2024 року
м. Київ
справа № 645/5219/20
провадження № 51-5904впс23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження (справа № 645/5219/20) за обвинуваченням                    ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
У згаданому клопотанні, що надійшло до Верховного Суду в порядку, передбаченому                                                        ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК),                                прокурор, з метою забезпечення оперативності та ефективності розгляду справи, просить направити вказане вище кримінальне провадження із Октябрського районного суду м. Полтави до Комінтернівського районного суду м. Харкова.
Обґрунтовуючи клопотання, сторона обвинувачення зазначає про наявність виключних обставин для направлення кримінального провадження, судовий розгляд якого не розпочато в Октябрському районному суді м. Полтави, до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів з огляду на те, що всі учасники кримінального провадження проживають на території м. Харкова та Харківської області.
 
Крім того, посилається на ті обставини, що інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення було вчинено у межах територіальної юрисдикції Фрунзенського районного суду м. Харкова, територіальну підсудність якого відновлено розпорядженням Голови Верховного Суду від 17 листопада 2022 року № 65.
Звертає увагу Суду прокурор й на те, що підтримання публічного обвинувачення здійснюють прокурори, місце дислокації яких визначено у м. Харкові; учасники кримінального провадження не мають фізичної можливості виїжджати за межі міста та області; не завжди є технічна можливість для проведення судових засідань в режимі відеоконференції.
Учасників провадження повідомлено про час та місце розгляду подання, проте для розгляду вони не прибули, що не перешкоджає вирішенню питання. 
Перевіривши наведені доводи, дослідивши наявні матеріали провадження, колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку, що указане вище клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до положень абз. 1 ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Із наявних у Верховного Суду матеріалів провадження вбачається, що кримінальне провадження стосовно  ОСОБА_5 перебуває в провадженні Октябрського районного суду м. Полтавивідповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року № 2/0/9-22. Таким чином, територіальна підсудність зазначеного вище кримінального провадження визначена за Октябрським районним судом м. Полтави, а тому посилання прокурора на положення ст. 32 КПК, як на підставу для направлення кримінального провадження до іншого суду, не є слушними.
Крім того, колегія суддів Верховного Суду звертає увагу ОСОБА_4 на те, що абзацом 6 ч. 1 ст. 34 КПК передбачено, зокрема, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження воно може бути передано на розгляд іншого суду (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків. З викладеного убачається, що для передання кримінального провадження на розгляд іншого суду, як винятковий випадок ураховується лише місце проживання свідків, потерпілих та обвинуваченого. З огляду на зазначене, посилання прокурора на інші обставини, як на виняткові, для направлення кримінального провадження, до одного з районних судів м. Харкова не є такими підставами відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 34 КПК, а тому колегія суддів доводи в цій частині не перевіряє.
Щодо доводів прокурора про наявність виняткових обставин колегія суддів Верховного Суду зазначає таке.
З обґрунтувань клопотання не вбачається необхідної умови для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, визначеної абзацом 6 ч. 1                  ст. 34 КПК, оскільки у межах територіальної юрисдикції Комінтернівського районного суду м. Харкова проживає лише 2 із 5 свідків, а інші учасники проживають в інших районах м. Харкова та Харківської області.
З огляду на викладене, необґрунтованими є твердження прокурора щодо наявності підстав для направлення кримінального провадження, відповідно до положень абзацу 6 ч. 1 ст. 34 КПК, до Комінтернівського районного суду м. Харкова.
Отже, колегія суддів Верховного Суду не встановила виняткових випадків для направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 до Комінтернівського районного суду м. Харковаі не вбачає визначених                                                  у кримінальному процесуальному законі підстав для задоволення клопотання прокурора.
Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд
постановив:
Клопотання прокурора ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження (справа № 645/5219/20) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, з Октябрського районного суду м. Полтави до Комінтернівського районного суду м. Харкова залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                               ОСОБА_3