Справа № 161/4682/24  Провадження №33/802/409/24 	Головуючий у 1 інстанції:Івасюта Л. В. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року                                                                 місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Таровської А.А., потерпілої – ОСОБА_1 , представника потерпілої – адвоката Мартинюк О.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2024 року, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , 

                                       В С Т А Н О В И В

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 17.02.2024 близько 14 год. 00 хв. по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, відносно колишньої дружини ОСОБА_1 , а саме принижував, залякував, насміхався, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Він же, в АДРЕСА_1 , 17.02.2024 близько 14 год. 00 хв., вчинив домашнє насильство психологічного характеру, відносно сина ОСОБА_2 , а саме насміхався, залякував, поводив себе агресивно, вчиняв сварку, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Також, ОСОБА_2 17.02.2024 близько 14 год. 00 хв. по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, відносно колишньої дружини ОСОБА_1 та сина ОСОБА_2 , а саме вчинив сварку, залякував, насміхався, принижував в присутності малолітньої дочки ОСОБА_3 , чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та не об`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Зазначає те, що протоколи складені з порушенням вимог КУпАП. Події, які відбувались 17.02.2024 не містять ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 -2 КУпАП. Просить скасувати постанову суду, а справу закрити за відсутності в його діях складу інкримінованого правопорушення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , який подану апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити, потерпілої ОСОБА_4 , та її представника – адвоката Мартинюк О.І., які, кожен зокрема, щодо задоволення скарги заперечили, доходжу такого висновку.
За положеннями ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КпАП України, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст. 280 КУпАП.
ОСОБА_2 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю.
Суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Факт вчинення ОСОБА_2 інкримінованого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими та оціненими місцевим судом доказами, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАВ № 969108, серії ВАВ № 969109, серії ВАВ № 969110 від 17.02.2024, копіями термінових заборонних приписів стосовно кривдника серія АА № 398497 від 17.02.2024, серія АА № 398498 від 17.02.2024, серія АА № 398499 від 17.02.2024, заявою ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення від 17.02.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 17.02.2024, відеозаписами.
В суді апеляційної інстанції потерпіла (дружина) ОСОБА_1 вказала, що ОСОБА_2 поводив себе агресивно, психологічно тиснув на сина, в останнього була істерика, вона дуже злякалась.
Окрім того, опитана в суді першої інстанції ОСОБА_3 , пояснила, що 17.02.2024 була сварка між батьком та її братом, спустившись на перший поверх побачила брата в істериці, вона з матір`ю його заспокоювали, батько знімав це на телефон, виражаючись нецензурною лайкою. 
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме - вчиненні домашнього насильства психологічного характеру щодо колишньої дружини та сина, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього стягнення відповідає повністю вимогам ст.23, 33 КУпАП.
Таким чином, мотиви ОСОБА_2 , які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.
Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів, яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.
А тому, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова судді щодо ОСОБА_2 - без змін.
Враховуючи викладене вище, керуючись ст. 294 КУпАП,

                                       П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2024 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 173-2 КУпАП — без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                          О.М. Клок