ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 р.	Справа № 953/11524/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Русанової В.Б. ,
за участю секретаря судового засідання Щурової К.А.,

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09.04.2024, головуючий суддя І інстанції: Стрюк Л.І., м. Полтава, повний текст складено 09.04.24 по справі № 953/11524/23
          за позовом            ОСОБА_1  
          до           Інспектора Управління патрульної поліції в Полтавській області Сушка Євгенія Олександровича ,           Департаменту патрульної поліції                   
          про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора управління патрульної поліції в Полтавській області Сушка Євгенія Олександровича (далі по тексту - інспектор, перший відповідач), Департаменту патрульної поліції (далі по тексту - ДПП, другий відповідач), в якому просив суд: 
- скасувати постанову інспектора ЕАТ08091039 від 06.11.2023, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн за ч. 4 ст. 122 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог зазначив про протиправність та незаконність оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАТ08091039 від 06.11.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Jepep Compass, д.н.з. НОМЕР_1 , перевищив максимально допустиму швидкість руху транспортного засобу на 58 км/год в населеному пункті, чим порушив  п.12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) та вчинив правопорушення, передбачене ч. 4  ст. 122 КУпАП, оскільки швидкість вимірювалась приладом Trucam LTI 20/20 № ТС 008425, який інспектор тримав у руці, що суперечить приписам ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон України № 580-VIII), в силу яких прилад Trucam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватись інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтований.
Окрім того, переконував, що керуючи транспортним засобом Jepep Compass, д.н.з. НОМЕР_1 рухався з дозволеною швидкістю, а попереджувальних знаків (дорожній знак 5.70) про можливу відеофіксацію правопорушень на цій ділянці дороги встановлено не було, а тому вважає відсутніми підстави для притягнення його до відповідальності.
Зауважив, що інспектором було задоволено його клопотання про перенос розгляду справи для надання можливості позивачу скористатись юридичною допомогою та призначено такий розгляд на 06.11.2022 о 19:00 у с. Розсошенці, після чого, 03.11.2023, позивач подав повторне клопотання до УПП в Полтавській області про перенос розгляду справи, у зв`язку із перебуванням у відрядженні у м. Київ, однак справа була розглянута 06.11.2023 за його відсутності.
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 09.04.2024 по справі № 953/11524/23 у задоволенні позову  ОСОБА_1 до інспектора УПП в Полтавській області Сушка Євгенія Олександровича, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – відмовлено.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції при прийнятті рішення обставин у справі, порушення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського районного суду від 09.04.2024 у справі № 953/11524/23 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме скасувати постанову інспектора серії ЕАТ08091039 від 06.11.2023, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. за ч.4 ст. 122 КУпАП.
Апеляційна скарга мотивована твердженнями про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови серії ЕАТ08091039 від 06.11.2023 з огляду на те, що правопорушення на ділянці дороги без  попереджувальних знаків «Початок населеного пункту» та "фото-відеофіксація порушень ПДР" зафіксоване приладом Trucam LTI 20/20 № ТС 008425, який інспектор тримав у руці, що суперечить приписам ст. 40 Закону № 580-VIII, оскільки навіть незначне тремтіння рук може спричинити похибку вимірювання швидкості, а з огляду на відсутність відповідного знаку позивач не міг знати що знаходиться у населеному пункті.
Стверджує, що наявна в матеріалах справи відповідь ТОВ «ОНУР Конструкціон Інтернешнл» №30/09/22 про розміщення в межах а/д М-03 Київ-Харків-Довжанський м.Решетилівка на відмітці 304+950км дорожніх знаків 5.46 «Кінець населеного пункту» та 5.76 «Автоматична відео фіксація порушень ПДР», з огляду на дату її надання - 30.09.2022, не свідчить про їх розташування на вказаній ділянці 02.11.2023.
Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом розміщення на веб-порталі "Судова влада" повідомлення про виклик у судове засідання, про причини неявки до суду не повідомили.
Відповідно до ч. 3 ст.  268  та ч. 2 ст.  313 КАС України  неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно з ч. 4  ст. 229 КАС України  у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою від 06.11.2023, винесеною інспектором УПП в Полтавській області Сушко Є.О., Чапман О.В. притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.
Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №8091039, ОСОБА_1 02.11.2023 о 15:22 год в м. Решетилівка, а/д М-03 Київ-Харків-Довжанський, 306км, керував транспортним засобомCompass д.н.3. НОМЕР_1 , зі швидкістю 108 км/год, а тому перевищив обмеження швидкості руху на 58 км/год, TruCAM LTI 20/20, чим порушив п.п. 12.4 ПДР України (а.с.5).
Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання її протиправною та скасування.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постанова винесена посадовою особою у межах повноважень, зміст постанови відповідає вимогам ст.ст.283-284 КУпАП, адміністративне стягнення накладено в межах санкції статті, вина ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП адміністративного правопорушення, підтверджується фото TruCAM.
Керуючись технічною документацією до приладу TruCAM, суд визнав помилковими твердження позивача про порушення відповідачем порядку використання вимірювача швидкості, оскільки законодавство не містить імперативних приписів стосовно стаціонарного розміщення приладу TruCam та здійснення фіксації таким приладом тільки в автоматичному режимі.
Вважав безпідставними посилання позивача на відсутність на ділянці дороги М-03 Київ-Харків-Довжанський м. Решетилівка, на відмітці 304+950км дорожніх знаків 5.46 та 5.76, оскільки їх наявність підтверджена відповіддю ТОВ «ОНУР Конструкціон Інтернешнл» від 30.09.2022 №30/09/22, при цьому, позивачем не наведено будь-яких обставин, які б свідчили про зміни в організації дорожнього руху після 2022 року на зазначеній ділянці дороги.
Також, суд прийняв до уваги, що відповідачем було надано можливість скористатись правом на отримання правової допомоги та перенесено розгляд справи на 06.11.2023, разом з тим, позивач, повторно заявляючи клопотання про перенесення розгляду справи не надав жодних доказів укладення угоди з адвокатом та поважності причини неявки.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначенні положеннями Закону України “Про дорожній рух”.
Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України “Про дорожній рух” учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Положеннями статті 16 Закону України “Про дорожній рух” визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі по тексту – ПДР України).
Згідно з  пунктом 1.1. ПДР ці Правила відповідно до Закону України “Про дорожній рух”  встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні гуртуватися на вимогах цих Правил.
На виконання пункту 1.3. ПДР  учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР).
Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
За приписами пункту 8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Згідно із пунктом 8.4 ПДР України, дорожні знаки поділяються на групи:
а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;
б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;
в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;
г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;
ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;
д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування;
е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.
Пунктом 5 «Інформаційно-вказівні знаки» розділу 33 ПДР України передбачено знак 5.45 “Початок населеного пункту”. Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знак 5.50 “Кінець населеного пункту”. Місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.
Знаки 5.49 і 5.50 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.
Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 "Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху" інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.
Як вбачається з матеріалів справи, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 122 КУпАП, з посиланням на перевищення транспортним засобом Jepep Compass, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 максимально допустимої швидкості руху транспортного засобу на 58 км/год в населеному пункті, чим порушено вимоги пункту 12.4 ПДР України.
Як встановлено частиною 4 статті 122 КУпАП України, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину -тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (частина 1 статті 247 КУпАП).
Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст. 31 Закону України № 580-VIII надано право поліції застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону України № 580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
На виконання вимог частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За визначенням, наведеним у ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
За змістом норм частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем було надано до матеріалів справи відеозапис та фотографію, які зроблені за допомогою приладу лазерного вимірювача швидкості Trucam LTI 20/20 № ТС 0008425 (а.с. 72), якими зафіксовано рух транспортного засобу Jeep Compass, д.н.з. НОМЕР_1 , швидкість 108 км/год., дистанція з якої здійснено вимірювання 226,8 м, максимально допустима швидкість  50 км/год, зазначено дату і час фіксації 02.11.2023 о 15:22 год.
Колегія суддів зауважує, що дослідивши вищевказані відеозапис та фотографію вочевидь можливо ідентифікувати марку, модель та державний номерний знак вказаного транспортного засобу в момент вчинення вищевказаних дій.
Так, з вказаного відеозапису вбачається, рух транспортного засобу Jeep Compass, д.н.з. НОМЕР_1 зі швидкістю 108 км/год., дистанція з якої здійснено вимірювання 226,8 м, максимально допустима швидкість  50 км/год, дата і час фіксації 02.11.2023 о 15:22 год, отже вказаним відеозаписом підтверджується рух транспортного засобу позивача із перевищенням встановленого обмеження швидкості руху на 58 км/год.
Слід відмітити, що відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, - Trucam LTI 20/20 № ТС 008425, у відповідності до п. 4 ч.2  ст. 283 КУпАП, внесені до оскаржуваної постанови. Зокрема, після опису обставин вчиненого правопорушення у постанові зазначено як назву приладу (TruCam), так і серійний номер.
Згідно зі  ст.74 КАС України  суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.75 КАС України).
Як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідно до копії сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012, затверджений тип засобу вимірювальної техніки вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam зареєстровано в державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки за № У3197-12.
Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26705 від 07.12.2022, виданого ДП “Укрметртестстандарт” Мінекономрозвитку України, чинного до 07.12.2023, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCamLTI 20/20 № ТС 008425 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості  в ручному та автоматичному режимах: +/- 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; +/-1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.
Виданий Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертний висновок від 24.12.2020 № 04/05/02-3560 зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 (в режимі ЕСВ, визначеному ДСТУ ISO/IEC 10116:2019, із довжиною ключа 128 біт), зокрема у приладі із заводським номером ТС 008425, яким і здійснено фіксацію порушення ПДР України (а.с.74).
Враховуючи викладене, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 зареєстрований в Державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки та дозволений для використання на території України, а прилад TruCam LTI 20/20 з серійним номером ТС 008425 пройшов періодичну повірку, сертифікат якої був чинним станом на дату винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому вказаний пристрій міг використовуватись для заміру швидкості автомобіля позивача.
Слід зазначити, що, відповідно до інструкції з використання приладу Trucam LTІ 20/20, конструктивна особливість приладу та заявлені характеристики дозволяють його використання з рук, а визначення похибки при такому використанні не буде перевищувати 2 км/год.
Виробником передбачена система заходів, які нівелюють вібрації та короткочасне переривання лазеру, тому прилад не може здійснювати вимірювання швидкості з більшою похибкою, ніж передбачено виробником та визначено у свідоцтві про повірку.
З огляду на те, що лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20 віднесено до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто вказаний прилад конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, припущення позивача про те, що  вібрація вказаного приладу внаслідок заміру швидкості працівником поліції, який тримав технічний прилад TruCam TC 008425 в руках, могла дати більшу похибку, ніж це передбачено свідоцтвом про повірку, є неприйнятним.
Колегією суддів встановлено, що під час користування приладом TruCam поліцейський керується Інструкцією по експлуатації приладу ТruCAM (цифрова відеокамера, вимірювач швидкості, GPS), що знаходиться у вільному доступі в мережі Інтернет (далі Інструкція).
Відповідно до положень Розділу 3 “Системний та інформаційний екран” Інструкціїї користувач самостійно додає данні до наступних опцій : ім`я оператора, місце розташування, відеорежим, особистий номер, обмеження швидкості, захват швидкості, відстежуючий відеорежим.
У полі “місце розташування” можливо зазначити вулицю, місто, тощо. Використовуючи стилус та екранну клавіатуру користувач заповнює необхідну інформацію. Максимум 59 символів.
Отже, з наведеного вбачається, що користувач має можливість самостійно заповнювати на власний розсуд деяку інформацію, яка потім відображається на відеозаписах та фотографіях, що зроблені пристроєм ТruCAM.
Проте, відповідно до Розділу 9 “TruCam Переглядач” Інструкції комп`ютерна програма TruCam розроблена фірмою ПП “Діректон” (Україна, Київ) при технічному сприянню виробника приладу TruCam LTI 20/20 і призначена для друку фотододатків.
Оператор приєднує прилад до персонального комп`ютеру відповідно до “Правил опломбування приладу TruCam LTI 20/20”, переглядає і роздруковує накопичені приладом файли у вигляді фотододатків.
Файли, що накопичуються приладом мають унікальні імена, які не повторюються.
Програма автоматично друкує на фотододатку наступні дані: швидкість ТЗ, дата вимірювання, час вимірювання, широта місця вимірювання, довгота місця вимірювання, серійний номер приладу, унікальне ім`я файлу. Вказані дані є критичними.
Ім`я оператора, код оператора, вулиця місця вимірювання, код вулиці, дата калібрування, версія мікропрограми приладу – є не критичними даними.
Як вбачається з наданої до матеріалів справи фотографії з приладу Trucam LTI 20/20 інспектором зафіксовано швидкість ТЗ 108 км/год, дату та час вимірювання 02.11.2023 о 15:22, широта місця вимірювання: 49о 34’52.98”N, довгота місця вимірювання: 34о 5’ 36. 15” Е, серійний номер приладу: ТС008425, унікальне ім`я файлу: 1698938543_А3200_1102_152223, таким чином, наданий до матеріалів справи доказ, містить усі критичні дані, обов`язкові для зазначення.
Крім того, зазначений фотознімок містить і некритичні дані, що заповнюються вручну, а саме, місце фіксації правопорушення: Полтавська обл Решетилівка.
З наявного в матеріалах справи фотознімку (а.с. 82) вбачається, що перед дорожнім знаком 5.45 розміщений знак 5.70 "Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху".
Колегія суддів зазначає, що саме ці показники достеменно підтверджують, що позивач їхав з перевищенням допустимої швидкості саме в межах населеного пункту м. Решетилівка Полтавської області, Полтавського району, як про це зазначає перший відповідач, що свідчить про наявність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.
Твердження позивача щодо відсутності доказів на підтвердження відповідності встановлення у 2023 році дорожніх знаків 5.45, 5.70 на відрізку дороги, спростовуються наявним в матеріалах справи листом Служби автомобільних доріг в Полтавській області № 01-02/1508 від 26.10.2022, яким надано інформацію (лист від 30.09.2022 за № 30/09/22) від підрядної організації ТОВ "ОНУР Конструкціон Інтернешнл", яка здійснює експлуатаційне утримання автомобільної дороги загального користування державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський, зокрема щодо наявності та фактичної адресної прив`язки місця встановлення дорожнього знаку 5.45 “Початок населеного пункту” в м. Решетилівка Полтавської області (а.с. 80-81) та безпосередньо фотографію з приладу Trucam LTI 20/20, яка містить дату та час вимірювання 02.11.2023 о 15:22, широту місця вимірювання: 49о 34’52.98”N, довготу місця вимірювання: 34о 5’ 36. 15” Е, що відповідає межам населеного пункту Решетилівка Полтавської області.
Доказів, які б вказували, що станом на 02.11.2023 відбулась зміна розташування вказаних знаків на автомобільній дорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський в межах м. Решетилівка з адресною прив`язкою 306 км, до матеріалів справи не надано. 
Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень виконав обов`язок щодо доказування правомірності винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.
Щодо порушення першим відповідачем процедури розгляду справи, колегія суддів зазначає, що, як вбачається з наявних в матеріалах справи відеозаписів, під час зупинки транспортного засобу 02.11.2023, за клопотанням ОСОБА_1 розгляд справи відкладено на 06.11.2023 для забезпечення реалізації останнім права на звернення за правовою допомогою.
03.11.2023 позивачем подано клопотання про перенесення розгляду справи про адміністративні правопорушення, мотивоване відсутністю можливості у позивача та його представника прибути на розгляд справи 06.11.2022, оскільки позивач проживає у місті Харків, а в даний час перебуває у місті Київ у відрядженні.
Разом з цим, до вказаного клопотання не наданого жодних доказів на підтвердження викладених у ньому обставин та не зазначено причин, з яких на розгляд справи не може прибути представник позивача, що відповідно не перешкоджало такому розгляду.
За вищенаведених обставин, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи за ч. 4 ст.124 КУпАП, працівником патрульної поліції вжито достатніх заходів щодо забезпечення можливості особі реалізувати право на участь у розгляді справи та отримання правової допомоги особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності є правомірними, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 122 КУпАП, доведена та підтверджується наданими відповідачами до суду доказами, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до  статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Ураховуючи приписи статті 139 КАС України, питання розподілу судових витрат не вирішується.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч.4 ст.241, ст. ст. 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09.04.2024 по справі № 953/11524/23  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню в силу ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова	
Судді	   	С.П. Жигилій    В.Б. Русанова