ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 червня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 405/8837/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Кругового О.О.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження  апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.03.2024 в адміністративній справі №405/8837/23 (суддя Шевченко І.М.) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, капрала поліції інспектор 3 роти 1 батальйону УПП в Кіровоградській області Щура Юрія Миколайовича  про  визнання протиправними дій відповідача та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,- 
  
в с т а н о в и В:

У листопаді 2023р.  позивач   звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до відповідачів капрала поліції інспектора 3 роти 1 батальйону УПП в Кіровоградській області Щура Ю.М., УПП в Кіровоградській області, в якому просив визнати протиправними дії та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8181357, винесену 21.11.2023 року капралом поліції інспектором 3 роти 1 батальйону УПП в Кіровоградській області Щур Ю.М. за ч. 1  ст. 122 КУпАП  . 
Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.03.2024 адміністративний позов задоволено частково.
Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8181357 від 21.11.2023 року, винесену капралом поліції інспектором 3роти 1 батальйону УПП в Кіровоградській області Щуром Юрієм Миколайовичемза ч. 1  ст. 122 КУпАП  відносно ОСОБА_1 .
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постанова  суду обґрунтовано тим, що відповідачем не надано до суду доказів, які б підтверджували правомірність винесення відносно позивача постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Не погодившись з рішенням суду, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції подало  апеляційну скаргу,  в апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні  позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при прийнятті рішення у порушення вимог ст.90 КАС України, судом не було досліджено у встановленому законом порядку фотофіксацію факту перевищення позивачем швидкості руху, якою підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Крім цього, неналежно проведено дослідження відеофіксації, надано невірну правову оцінку доказам, внаслідок чого було прийняте необґрунтоване судове рішення із порушенням вимог ст.242, 244, 246 КАС України.
Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 21.11.2023 року відповідачем капралом поліції інспектором 3 роти 1 батальйону УПП в Кіровоградській області Щур Ю.М. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 8181357 від 21.11.2023 року, в якій вказано, що 21.11.2021 року об 11:44:57 год. на АД М30732 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi Q 8, д.н. НОМЕР_1 зі швидкістю 122 км/год на автомобільній дорозі, де дозволяється швидкість руху не більше 90 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху транспортного засобу. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam II TC00 8448, чим порушив п.п. 12.6.ґ  ПДР  України - Перевищення швидкісного режиму іншими ТЗ на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1  ст. 122 КУпАП  та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340, 00 грн.
Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та  органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та  законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (стаття 68 Конституції України).
Правила дорожнього руху     відповідно до     Закону України «Про дорожній рух»     встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР     України).
Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
На підставі     ст. 14 Закону України «Про дорожній рух»     учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього     Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до пп. «б» п.  12.9  р. 2 Правил дорожнього руху, затверджених  постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306  (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі -  ПДР), водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.
В свою чергу, згідно пп. 12.4-12.7 наведених Правил у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. У житлових і пішохідних зонах швидкість руху не повинна перевищувати 20 км/год. Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51, дозволяється рух із швидкістю: а) автобусам (мікроавтобусам), що здійснюють перевезення організованих груп дітей, легковим автомобілям з причепом і мотоциклам - не більше 80 км/год.; б) транспортним засобам, якими керують водії із стажем до 2 років, - не більше 70 км/год; в) вантажним автомобілям, що перевозять людей у кузові, та мопедам, - не більше 60 км/год; г) автобусам (за винятком мікроавтобусів) - не більше 90 км/год; ґ) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год. Під час буксирування швидкість не повинна перевищувати 50 км/год.
Також, р. 33  Правил дорожнього руху  встановлені наступні заборонні знаки: 3.29 «Обмеження максимальної швидкості». Забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знаку. «Зона обмеження максимальної швидкості». Забороняється в зоні (населений пункт, мікрорайон, зона відпочинку тощо) рух із швидкістю, яка перевищує зазначену на знаку.
Частиною 1  статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення  (далі -  КУпАП України, чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч. 1  ст. 249 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені  статтею 132-2 цього Кодексу  та, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.  251, ст.ст.  252,  254 КУпАП  доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В свою чергу, досліджуючи обставини щодо вчиненого адміністративного правопорушення та докази, які їх підтверджують, колегія суддів виходить з наступного.
Так, до матеріалів справи відповідачем надано відеозапис, на якому зображений автомобіль позивача, який рухався зі швидкістю 122 км/год, що зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20  № ТС008378, який отримав сертифікат відповідності та пройшов повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, та отримав свідоцтво, чинне до 24.12.2023 року.
Крім того, в матеріалах справи наявна Фото-фіксація з TruCAM LTI 20/20  № ТС008378, а також роздруківка файлу вимірювання швидкості « 1700567089w2200_1121_114449.imx, яка  містить інформацію щодо місця фіксації перевищення швидкості руху, а саме в графі «Лок»  (- локація) міститься відповідний запис: М-30 КМ 732.
Із аналізу цифрового зображення наданого суду для огляду вбачається фіксація швидкості руху транспортного засобу Audi Q 8,   д.н. НОМЕР_1 , що рухався 21.11.2023 р. зі швидкістю 122 км/год.
Вказаний відеозапис дає можливість ідентифікувати державний номерний знак автомобіля, що на ньому зображений, а також його марку,  модель та швидкість руху у момент вимірювання, яка становила 122 км/год, що на 32 км/год перевищувало допустиму швидкість руху поза населеними пунктами, що є порушенням вимог п.п.12.6 «ґ» Правил дорожнього руху.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що надані відповідачем докази, зокрема, матеріали фотофіксації, здійснені лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20 №ТС008378 підтверджують обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що виразилось у перевищенні дозволеної швидкості руху у населеному пункті на 32 км/год, відповідальність за яке передбачена ч. 1  ст. 122 КУпАП.
Стосовно покликань позивача на те, що йому не було забезпечено право скористатися правовою допомогою, то колегія суддів зазначає, що згідно чинного законодавства до повноважень та обов`язків поліцейського патрульної поліції не входить надавати юридичний захист та забезпечувати адвокатом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності. Законодавством не визнана обов`язкова участь адвоката чи іншого фахівця у галузі права у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення та реалізація цього права позивачем не пов`язана з обов`язком інспектора відкласти розгляд справи чи терміново викликати фахівця у галузі права. Поліцейський згідно із законодавством лише ознайомлює особу із її правами, однак, виключно правопорушник вирішує, чи скористається він своїми правами і в який спосіб. 
Колегія суддів також наголошує, що у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.
Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в  Кодексі України про адміністративні правопорушення.
Підсумовуючи вищевикладене, оскільки наданими відповідачем доказами підтверджено факт допущення позивачем порушення  п. п.12.6 Правил дорожнього руху, що виразилось у перевищенні ним швидкості руху на 32 км/год, а доводи позивача щодо порушення процедури прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення та порушення порядку вимірювання швидкості не знайшли свого підтвердження, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до відповідальності за ч. 1  ст. 122 КУпАП  відсутні.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст.  241,  243,  250,  272,  286,  308,  310,  315,  317,  321,  322,  325,  328 КАС України, суд,
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції -задовольнити.
Постанову  Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.03.2024 року  скасувати.
Прийняти нову постанову якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та  не може бути оскаржена в касаційному порядку.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий