ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1343/24 Справа № 182/923/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Борисова Н. А. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 травня 2024 року                                                                м.Кривий Ріг
27.05.2024р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційног о суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг апеляційну скаргу захисника Ревункова В.М. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.04.2024р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 
       за участю захисника (в режимі ВКЗ)                 ОСОБА_2 
       особи, яку притягнуто до адміністративної 
       відповідальності (в режимі ВКЗ)                         ОСОБА_1 
       представника потерпілого (в режимі ВКЗ)         ОСОБА_3 

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником ОСОБА_2 , який в апеляційній скарзі:
- вважає, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_1 та вимоги п. 10.6 та п. 10.4 ПДР України, відповідно до яких, якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху;
- зазначає, що при виконанні маневру повороту ліворуч ОСОБА_1 керувався саме вимогами п. 10.4 ПДР України, оскільки на зустрічні смузі, куди він мав намір повернути, були припарковані автомобілі, які перешкоджали завершенню маневру, оскільки частково займали проїзну частину;
- зазначає, що в діях водія ОСОБА_4 наявні ознаки порушення ПДР України, який перетнув подвійну суцільну лінію, виїхавши на смугу, внаслідок чого сталося ДТП;
- наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому передбачено зазначення свідків, у разі якщо вони є, у провадженні був свідок ДТП – водій автомобіля «Тойота» ОСОБА_5 , проте відомості щодо нього не вписані до протоколу;
- вважає, що схема ДТП не містить позначень дорожніх знаків та дефектів дорожнього покриття, місце ДТП визначено помилково, на схемі позначено на смузі руху, в той час як зіткнення сталося на зустрічній смузі руху, що підтверджує перетин водієм ОСОБА_4 подвійної розділової смуги та порушення саме ним правил ПДР;
- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити.

       Заслухавши доповідь судді доповідача, доводи захисника Ревункова В.М., та особи, яку притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 , які підтримали подану апеляційну скаргу та прохали її задовольнити, позицію представника потерпілого ОСОБА_3 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, прохала постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріли справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 30.01.2024р. об 11:10год. в м. Нікополь по вул. Херсонській біля буд. 361/1, керуючи автомобілем Fiat Linea д.н.  НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності маневру, не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині перед поворотом ліворуч та скоїв зіткнення з вантажним автомобілем MAN д.н.  НОМЕР_2  під керуванням  ОСОБА_4 , який рухався в попутному напрямку руху. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями  ОСОБА_1  порушив п.п. 1.5, 10.1, 10.4 ПДР України. 
       
В обґрунтування прийнятого рішення про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав схему місця ДТП із зображенням загального місця ДТП, місця зіткнення автомобілів, та їх розташування після ДТП відносно проїзної частини. На схемі зафіксовано, що гальмівний шлях автомобіля MAN починається з полоси його руху в напрямку зустрічного узбіччя, довжина гальмівного шляху 29.10 м. Вказані обставини підтверджуються переліком видимих пошкоджень, зазначених в схемі, згідно яких автомобіль MAN має пошкодження передньої частини, а автомобіль Fiat має пошкодження лівої частини автомобіля (а.с.2).
- відеозапис з відеореєстратора автомобіля свідка ОСОБА_6 , з якого вбачається, що автомобіль під його керування рухається в крайній правій смузі руху ближче до середини. З лівої смуги руху виїжджає автомобіль Fiat, який займає положення попереду автомобіля ОСОБА_6 , пригальмовує і вмикає лівий показник повороту. Через кілька секунд автомобіль Fiat починає виконувати маневр повороту ліворуч, де відбувається зіткнення з вантажним автомобілем MAN; 
- відеозапис з бодікамери працівника поліції, на якому зафіксовані пояснення свідка ОСОБА_5 , які він підтвердив у судовому засіданні (а.с.12-13).
       
Крім того суд першої інстанції допитав у судовому засіданні ОСОБА_1 , який свою винуватість у вчиненні ДТП не визнав, та показав, що діяв в межах правил дорожнього руху, ДТП сталося внаслідок порушення ПДР водієм вантажівки.  Він особисто хотів виконати маневр розвороту, але з урахуванням того, що біля узбіччя ліворуч стояли припарковані автомобілі, вважав, що не зможе безперешкодно виконати розворот, тому зайняв крайню праву смугу руху, щоб здійснити маневр розвороту. Зайнявши відповідне положення, ввімкнув показник повороту ліворуч і почав пропускати попутні автомобілі. В дзеркало заднього виду він побачив легковий автомобіль «Тойота» чорного кольору, який моргав йому світлом фар і він зрозумів, що водій надає йому перевагу у русі і можливість виконати маневр розвороту ліворуч. Після цього він одразу почав виконувати маневр розвороту, переїхавши попутну смугу руху і частково виїхавши на зустрічну смугу руху, він побачив, що ліворуч в попутному напрямку руху до нього наближається вантажівка, яка в подальшому здійснила наїзд на його автомобіль, бо рухалася з перевищенням швидкості. Місце зіткнення автомобілів відбулося на зустрічній смузі руху для обох. Автомобілі отримали механічні пошкодження і він особисто тілесні ушкодження, але не був госпіталізований до лікарні. На його думку, водій вантажного автомобіля здійснив маневр відвороту руля вліво, і внаслідок цього зіткнення відбулося на зустрічній смузі руху, тобто вже після виконання ним розвороту ліворуч. Удар здійснений правою передньою частиною автомобіля МАН в ліву сторону його автомобіля.

       Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_4 , показав, що він керував вантажним автомобілем MAN і рухався із допустимою швидкістю руху 50-60 км/год по вул. Херсонській в сторону м. Покрова. На світлофорі біля АТБ він зупинився, далі продовжив рух в крайній лівій смузі, бо справа рухався рейсовий автобус. Попереду нього рухався автомобіль Фіат, який з ввімкненим лівим показником повороту перестроївся в праву смугу руху і зайняв положення перед автомобілем Тойота, який почав сигналити та подавати інші сигнали. Потім автомобіль Фіат почав виконувати маневр повороту вліво і створив йому перешкоду для руху. Він, в свою чергу, застосував екстрене гальмування, але через те, що його автомобіль був з товаром та мав велику масу він вчасно не зупинився, і в нього відбулося зіткнення передньою частиною з лівою боковою частиною автомобіля «Фіат». Після цього його автомобіль винесло на ліве узбіччя, а автомобіль «Фіат» від удару розвернуло і відкинуло на праве узбіччя дороги. Зіткнення відбулося саме на смузі руху його транспортного засобу. Відповідно до схеми ДТП виявлені уламки від його автомобіля на смузі зустрічного руху і є сліди юзу від його автомобіля, які не свідчать про те, що зіткнення відбулося на зустрічній смузі. Нажаль на відео не зафіксовано сам момент зіткнення, яке відбулося поза зоною дії відеокамер системи «Безпечне місто».

Допитаний судом першої інстанції інспектор поліції Чорний О.О. показав, що він безпосередньо на місці вчинення ДТП складав протокол щодо ОСОБА_1 , оскільки його вина була очевидною після перегляду відеозапису відео реєстратора наданого свідком ОСОБА_7 . Водій автомобіля Фіат не виконав вимоги ПДР України та здійснив поворот ліворуч з крайньої правої смуги руху, в той час як по лівій смузі руху рухався вантажний автомобіль МАН, внаслідок чого відбулося зіткнення на відстані приблизно півметра від подвійної розподільної лінії руху. Гальмівний шлях вантажівки починався з крайньої лівої смуги руху у напрямку попутному відносно напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_5 повідомив, що в кінці січня 2024р. в першій половині дня він знаходився біля магазину АТБ в районі (Живих та мертвих), де почав рух в крайній правій смузі руху в бік виїзду з м. Нікополь. під час набору швидкості його підрізав автомобіль Фіат, який з лівим показником повороту перестроївся в крайню праву смугу руху перед його автомобілем і почав пригальмовувати. Саме тому, він став подавати різні сигнали водію і звукові і світлом фар. В цей момент поруч з ним в крайній лівій смузі в попутному напрямку порівнявся вантажний автомобіль МАН. І в цей момент водій автомобіля «Фіат» почав виконувати маневр повороту ліворуч прямо перед його автомобілем та вантажним автомобілем. Водій вантажного автомобіля не міг вчасно зреагувати на різку зміну руху автомобіля «Фіат», внаслідок чого відбулося зіткнення на смузі руху автомобіля МАН, оскільки водій «Фіата» не встиг виконати розворот на зустрічну смугу руху. До того ж, автомобілі були припарковані на узбіччі зліва лише біля АТБ, а маневр розвороту водій «Фіату» робив далі і зустрічних автомобілів не було. Після зіткнення автомобілі зупинилися на різних узбіччях. Він підійшов до водіїв, усі були живі. Залишив свої контактні дані і поїхав по особистих справах, а пізніше повернувся і надав відеозапис зі свого відеореєстратора.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, відповідно до протоколу про адміністративне  правопорушення щодо  ОСОБА_1  наслідком ДТП стало недотримання ним вимог п.  1.5 ПДР України, відповідно до якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, п. 10.1 ПДР України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та недотримання водієм ОСОБА_1  вимог п.10.4 ПДПР України, відповідно до якого перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.         
Як вбачається зі схеми ДТП на нерегульованому перехресті водій ОСОБА_1 намагався виконати поворот ліворуч, в той час як водій ОСОБА_4 намагався проїхати прямо у попутному напрямку.

За обставин дорожньої обстановки водій ОСОБА_1 мав надати перевагу у русі всім зустрічним транспортним засобам, та у разі виконання вимог п. 10.4 ПДР України, переконатись у безпеці свого маневру, переконатись у відсутності транспортних засобів, які рухаються у попутному напрямку у крайній лівій смузі та продовжити рух, проте, як встановлено, водій ОСОБА_1 відповідні вимоги ПДР України не виконав, не звернув увагу на рух попутного транспортного засобу, який рухався у крайній лівій смузі, та з крайнього правого положення приступив до виконання маневру повороту ліворуч, чим створив перешкоду у русі транспортному засобу під керуванням ОСОБА_4 , який рухався у попутному напрямку, не змінюючи траєкторії руху.
       
Такими чином, висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є правильними, та суд апеляційної інстанції із такими висновками також погоджується.

Доводи апеляційної скарги захисника, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_1 та не врахував вимоги п. 10.6 та п. 10.4 ПДР України, відповідно до яких, якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, є неспроможними, оскільки будь-які відступи від загальних вимог ПДР не скасовують необхідності обов`язкового виконання водіями загальних вимог ПДР при зміні напрямку руху, а саме надання переваги у русі іншим транспортним засобам, які мають перевагу у русі.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що сторона захисту, цитуючи приписи п. 10.6 ПДР щодо можливості водієм ОСОБА_1 відступити від вимог п. 10.4 ПДР України, не навів останнього речення вказаного пункту, який наголошує, що разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб. Тобто вимоги ПДР передбачають обов`язкове дотримання максимальних заходів безпеки учасниками дорожнього руху, у тому числі із використанням всіх можливостей з метою запобігти настанню незворотних наслідків.       

Доводи апеляційної скарги, що при виконанні маневру повороту ліворуч ОСОБА_1 керувався саме вимогами п. 10.4 ПДР України, оскільки на зустрічній смузі, куди він мав намір повернути, були припарковані автомобілі, які перешкоджали завершенню маневру, оскільки частково займали проїзну частину, не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки не скасовували обов`язку ОСОБА_1 виконати вимоги п. 10.1 ПДР України та загальні вимоги ПДР - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що в діях водія ОСОБА_4 наявні ознаки порушення ПДР України, який перетнув подвійну суцільну лінію, виїхавши на смугу, внаслідок чого сталося ДТП, суд апеляційної інстанції також не приймає до уваги, оскільки відповідно до схеми ДТП, яка підписана учасниками ДТП без зауважень, місцем зіткнення є смуга руху, на якій перебували учасники ДТП, що в свою чергу підтвердив свідок  ОСОБА_5  у суді першої інстанції.    

Доводи апеляційної скарги, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому передбачено зазначення свідків, у разі якщо вони є, у провадженні був свідок ДТП – водій автомобіля «Тойота» ОСОБА_5 , проте відомості щодо нього не вписані в протокол, є також необґрунтованими, оскільки вказане жодним чином не вплинуло на правильність встановлення фактичних обставин ДТП. Водій автомобіля «Тойота» у якості свідка був допитаний в суді першої інстанції та його показання щодо обставин ДТП суд першої інстанції поклав як доказ в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. 

Доводи апеляційної скарги, що схема ДТП не містить позначень дорожніх знаків та дефектів дорожнього покриття, місце ДТП визначено помилково, на схемі позначено на смузі руху, в той час як зіткнення сталося на зустрічній смузі руху, що підтверджує перетин водієм ОСОБА_4 подвійної розділової смуги та порушення саме ним правил ПДР, також є неспроможними, оскільки відсутність наведених захисником позначень у схемі ДТП ніяким чином не впливає на механізм утворення ДТП, а саме здійснення ОСОБА_1 маневру повороту ліворуч з крайнього правого положення в супереч вимогам п. 10.6 ПДР України. 

Таким чином, доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є безпідставними та не підлягають задоволенню, постанова суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим судовим рішенням. 
        
       Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.04.2024р., якою  ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. – залишити без задоволення. 

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.04.2024р., якою  ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. – залишити без змін 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя