Справа № 350/358/24 
Провадження № 33/4808/514/24 
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В. 
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю захисника Малетина А.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за його апеляційною скаргою на постанову Рожнятівського районного суду від 18 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,
                в с т а н о в и в :
Цією постановою                                 ОСОБА_1 , 
        ІНФОРМАЦІЯ_1 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням штрафу 17 000 грн. і з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. 
ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 21 лютого 2024 року о 18 год. 01 хв. в с.Князівське в урочищі «Верх» водій ОСОБА_1 керував механічним транспортним засобом - трактором "Булат" №254 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "АЛКОФОР 507», результат тесту позитивний - 1,88 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 вважає постанову суду незаконною й необґрунтованою через істотні порушення процесуального та матеріального права. Зазначає, що в протоколі не вказано який пункт ПДР України ОСОБА_1 порушив, при цьому суддею самостійно було констатовано порушення п.2.9а) ПДР України. Окрім цього зазначає, що будь-яких доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в матеріалах справи немає. Звертає увагу, що переглядаючи відео: камера 1 _00000020240221175805_0069 DSJ- OZ00000_000000 на проміжку часу: 17:59:18 - 17:59:23 видно, що трактор не рухається, а стоїть на обочині (земельна ділянка), а не на дорозі; 18:00:10 - 18:01:50 видно, що трактор не рухається, а в кабіні трактора є дві особи і ОСОБА_1 знаходиться з правої сторони кабіни, а з лівої сторони кабіни знаходиться інша особа; 18:02:30 видно та чути, що ОСОБА_1 каже поліцейському "я в тім сі не розумію"; 18:04:15 видно, що з кабіни виходять два чоловіки, один на праву сторону, інший на ліву; 18:04:43 видно та чути, що поліцейський пропонує пройти огляд "бажано в медичному закладі". При цьому навіть в самих матеріалах справи є направлення в КНП "Рожнятівська багатопрофільна лікарня" зроблене у такий час 18:09. У той же час всупереч направленню в медичний заклад невідомо звідки і ким привезено прилад, який не закріплений за вказаними поліцейськими і за допомогою якого проведено обстеження, замість того, щоб доправити в лікувальний заклад. Вважає, що протокол не може бути доказом вини ОСОБА_1 , оскільки складений з порушеннями; постанова поліцейського про накладення стягнення за ст.126 ч.1 КУпАП є в силі тільки тому, що її оскарження є економічно не вигідною, оскільки сам судовий збір за її оскарження є більшим за штраф; в роздруківці технічного приладу не вказано серійний номер приладу, яким було проведено тестування. Суддею не було дано оцінку непроведення огляду в медичному закладі, хоча таке направлення є в матеріалах справи. Вважає, що рапорт поліцейського не може бути належним доказом, оскільки поліцейський не є свідком у даній справі. На думку апелянта, суддею помилково було визнано, що відеозапис події підтверджує вину ОСОБА_1 , оскільки було констатовано, що відеозапис події не фіксує факт керування транспортним засобом. Вважає, що відбулася провокація поліцейським щодо керування трактором ОСОБА_1 , оскільки саме поліцейський попросив привести трактор в рух для того, щоб він не з`їхав донизу через перебування його на похилому рельєфі. Вважає, що строк апеляційного оскарження з поважних причин, оскільки постанова суду першої інстанції була виготовлена тільки 19.03.2024 року, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису, а тому не могла бути проголошена та вручена ОСОБА_1 22.03.2024 року, а апеляційна скарга була подана 1.04.2024 року. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, останню скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 .

Апеляційний розгляд справи проведено без участі  ОСОБА_1   за клопотанням його захисника, його участь в апеляційній інстанції необов`язкова.
Клопотання апелянта про поновлення пропущеного апеляційного строку слід задовольнити для забезпечення доступу особи до правосуддя. Апеляційний строк порушено на незначний термін.  ОСОБА_1   і його захисник не були присутні в судовому засіданні.  ОСОБА_1   є особою старшого віку. Копію постанови отримано із запізненням, що перешкодило вчасно подати апеляційну скаргу.
Перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи, пояснення захисника про підтримання апеляції та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.
Постанова суду щодо ОСОБА_1   не може залишатися в силі, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.
При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено, без прояву обвинувального ухилу і суворо додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.
Судом не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.
В діях  ОСОБА_1   є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.
Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист. 
Апеляційний суд не може спростувати доводи захисника, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1   перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. 
Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу і її було проголошено вже після завершення процедури огляду водія і складання протоколу.

Обгрунтованими є сумніви захисника щодо результату показника алкотестера у цій справі. Цей сумнів неможливо спростувати через те, що копія свідоцтва про його повірку (а.с. 7) не завірена, що позбавляє її юридичної сили. Крім того, за повідомленням уповноваженого представника виробника алкотестерів Драгер в Україні п. Шерстюка Р., яке є у всіх судах області, про те, що використання всіх алкотестерів в Івано-Франківській області за 2022-2023 роки є неправомірним, оскільки вони не пройшли належну сертифікаційну повірку. На повторний запит апеляційного суду п. ОСОБА_3 підтвердив попередню інформацію.
Такі сумніви суд згідно ст. 62 Конституції України зобов`язаний трактувати на користь водія.
До істотного порушення права  ОСОБА_1   на захист слід віднести невручення йому копії протоколу про правопорушення, як цього вимагає ст. 254 КУпАП. Таким чином йому не пред`ялено адміністративне обвинувачення, що є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності й підставою для скасування постанови суду.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як необґрунтована.
За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.
З огляду на викладене,  ОСОБА_1   підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.
Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1   складу правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Поновити захиснику Малетину А.Я. пропущений апеляційний строк.
Апеляційну скаргу захисника Малетина А.Я. задовольнити, постанову Рожнятівського районного суду від 18 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                        Б.М. Гриновецький