ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1173/24 Справа № 227/845/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Любчик В. М. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна  І. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 травня 2024 року                                                                м.Кривий Ріг

суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М.,за участю захисника адвоката Макєєва О.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргузахисника адвоката Макєєва О.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2024 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000грн. з позбавленням права керувати трансп1ортними засобами строком на 1 рік;
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,
в с т а н о в и л а:
постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у тому, що він 04.03.2024 року о 19.45 год. в м.Добропілля на перехресті вул. Залізнична – пр-т Перемоги, керував автомобілем Renault Duster з д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, скоїв ДТП. Зі згоди водій ОСОБА_1 продув алкотестер Драгер 6810 на місці, який показав результат в 1,28 % проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 04.03.2024 року о 19.45 год. в м. Добропілля на перехресті вул. Залізнична – пр-т Перемоги, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та здійснив ДТП, внаслідок чого автомобіль перекинувся, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
На зазначену постанову захисник адвокат Макєєв О.В., діючий в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останню та провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.На обґрунтування своїх вимог вказує, що вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи у судовому засіданні. 
Зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушенням зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 ПДР України, однак вказаний пункт має два підпункти «а» та «е», які в протоколі не уточнені. При цьому, суд вийшов за межі обвинувачення та самостійно встанови порушену норму ОСОБА_1 , зазначивши в постанові п. 2.9а ПДР України.
Наголошує, що ОСОБА_1 надав стверджує, що не він керував транспортним засобом, а його син, ОСОБА_1 , який пояснив, що через малий досвід не впорався з керуванням, внаслідок чого сталася ДТП. 
Стверджує, що показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть бути взято до уваги, оскільки маються сумніви щодо їх неупередженості, зокрема останні є працівниками правоохоронних органів.
Зазначає, що відеозапис поліцейськими повинен проводитись безперервно, однак на технічному записі, який доданий до матеріалів справи відсутній процес роз`яснення прав ОСОБА_1 , ознайомлення чи зачитування протоколу, відмова ОСОБА_1 від його підписання, а тому протокол про адміністративне правопорушення є такий, що складений з порушенням законодавства та не може бути визнаний належним доказом. 
Захисник адвокат Макєєв О.В. підтримав свою апеляційну скаргу, просив постанову місцевого суду скасувати, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.
Інші учасники адміністративного провадження повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяви чи клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, що не є перешкодою для розгляду справи за відсутності сторін.
Частиною 6 ст.294 КУпАП встановлено, що неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.
Всебічно розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.
Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП настає через порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження майна тощо.
Об`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності.
Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». Суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, а саме, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні
Цей висновок, зокрема, підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №676860 від 04.03.2024 року, схемою з місця ДТП, фототаблицею до неї, поясненнями.
Ці докази суд об`єктивно визнав достовірними, оскільки вони не суперечать фактичним обставинам, об`єктивно узгоджуються між собою. А тому доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.
Також, відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом. 
Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України. Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України - Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
В силу ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Цей висновок, зокрема, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №676846 від 04.03.2024 року, роздруківкою результату проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою використання спеціального технічного засобу DRAGERALCOTEST 6810 - результат огляду: 1,28‰, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом з нагрудного реєстратора працівника поліції, поясненнями свідків. Ці докази суд об`єктивно визнав достовірними, оскільки вони не суперечать фактичним обставинам, об`єктивно узгоджуються між собою. А тому доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.
Посилання захисника адвоката Макєєва О.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що останній не керував транспортним засобом, а водієм був його син, суд визнає безпідставним, необґрунтованим та таким, яке ставить на меті ввести апеляційний суд в оману, оскільки спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які повідомили, що саме вони витягнули непритомного ОСОБА_1 з перевернутого автомобілю, інших людей в авто не було. Будь-які докази на спростування показань свідків матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять, апеляційному суду не надані.
Доводи захисника адвоката Макєєва О.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про те, що покази свідків не можуть братись до уваги через сумніви у їх неупередженості судом до уваги не приймаються, оскільки їх свідчення є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи, що беззаперечно вказує на наявність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .
Посилання сторони захисту на той факт, що на доданому відеозаписі з нагрудного реєстратора працівника поліції не вбачається роз`яснення прав особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 чи зачитування протоколу не спростовують факту вчинення останнім об`єктивної сторони адміністративних правопорушень. При цьому, приймаючи участь у суді першої інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , беззаперечно роз`яснено права.
Крім того, доводи сторони захисту, що в протоколі вказано лише загальний пункт ПДР без конкретизації суд до уваги не приймає, оскільки у вищевказаному пункті перелічені випадки заборони для водіїв, в тому числі керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КупАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.
Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст.ст.27,33 КУпАП.
Таким чином, слід визнати, що судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, які б були підставою для його скасування чи зміни не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 293, 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу захисника адвоката Макєєва О.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,залишити без задоволення.
Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2024 року,  ОСОБА_5 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду  Ірина СВІЯГІНА