ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/5551/23                Головуючий суддя І інстанції Бородіна Н. М.
Провадження № 33/818/844/24        Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2024 року суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 12 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -
УСТАНОВИВ:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік .
Як установив суд 16.06.2023року о 09.10 год. в м. Харкові, по вул.Пушкінській,б.52 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВН05240ОІ, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alcotest» та у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.
В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що працівниками поліції порушено порядок складання матеріалів про адміністративну відповідальність ОСОБА_1 , а саме: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не складалось в присутності водія та йому не надавалось. 
Також, на думку апелянта, працівники поліції порушили ст. 268 КУпАП оскільки не ознайомили водія з наслідками відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. 
За таких обставин, ОСОБА_1 вважає, що працівниками поліції його вина у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху поза розумним сумнівом не доведена у встановлений законом спосіб.
Крім того, ОСОБА_1 просив поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Харківського районного суду Харківської області від 12.09.2024 року, посилаючись на те, що в судовому засіданні в суді першої інстанції він участі не приймав а про існування оскаржуваного судового рішення дізнався із за стосунку «Дія»
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а відтак він підлягає поновленню.
Стосовно доводів апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної постанови, колегія суддів зазначає наступне. 
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1   в порушенні правил дорожнього руху.
З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1 , та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.
Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1   складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.
Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.
Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 . зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення в частині саме складання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1   чи його захисник до суду не надали.
Апеляційний суд вважає, що обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів, зокрема : 
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 033270 від 16.06.2023;
- фактичними даними, що містяться на дисках з відео-матеріалом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що працівниками патрульної поліції неодноразово роз`яснено ОСОБА_1 наслідки саме відмови від проходження огляду на стан сп`яніння (Диск № 2, хронометраж запису 02:30, 06:37) та зафіксовано відмову ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння; 
-направленням водія на огляд до КНП ХОР ОНД, актом огляду, поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кожен з яких окремо підтвердив обставин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги сторони захисту апеляційний суд також виходить із того, що Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.
Вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.
Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задовольнити.
Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Харківського районного суду Харківської області від 12 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Харківського районного суду Харківської області від 12 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП- залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                        О.Ю. Грошева