УХВАЛА
 
06 червня 2024 року
м. Київ
 
справа № 754/11618/20
 
провадження № 61-7433ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її                                  представником - адвокатом Ангеліним Іваном Ігоровичем, на постанову Київського апеляційного суду від 13 березня 2024 рокуу справі за позовом Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району                        м. Києва», Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про виселення та зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва», Служба                            у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про зобов`язання надати жиле приміщення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2020 року Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,                                 в інтересах якої діє ОСОБА_2 , треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва»                  (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва»), Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про виселення.
 
У серпні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулися до суду із зустрічним позовом до Деснянської районної              в м. Києві державної адміністрації, треті особи: КП «Керуюча компанія                                            з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва», Служба                            у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про зобов`язання надати жиле приміщення.
 
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28 вересня 2021 року позов Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації та зустрічний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , об`єднано в одне провадження для спільного розгляду.
 
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 року                                   у задоволенні позову Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації відмовлено.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,                             в інтересах якої діє ОСОБА_2 , відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 13 березня 2024 року апеляційну скаргу Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації задоволено частково.
Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 року в частині відмови у задоволенні позову Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.
Позов Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації задоволено.
Виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
У травні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Ангеліним І. І., на постанову Київського апеляційного суду від 13 березня 2024 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що копію повного тексту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції представник позивачів отримав 22 квітня                   2024 року
 
Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
З огляду на те, що оскаржувана постанова Київського апеляційного суду прийнята 13 березня 2024 року (повний текст судового рішення складено 22 квітня                        2024 року), тому останнім днем на касаційне оскарження судового рішення,                                є 22 травня 2024 року.
 
Строк на касаційне оскарження заявником не пропущено, оскільки згідно                                    з поштовим штемпелем на конверті касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Ангеліним І. І., відправлена до Верховного Суду                          21 травня 2024 року, тому підстави для вирішення клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення відсутні.
 
Однак, касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.
 
Касаційна скарга містить квитанцію про часткову сплату ОСОБА_1 судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 681,60 грн.
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року. 
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється                                      у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову                                  та у фіксованому розмірі.
 
Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 102 грн.
 
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України                            «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду із зустрічним позовом) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить                       1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Судові рішення, які оскаржує заявник, свідчать про існування трьох вимог немайнового характеру за зустрічним позовом.
 
Пунктом 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
 
Отже, ставка судового збору, що підлягала сплаті позивачем при зверненні до суду із зустрічним позовом складала 6 302 грн (2 102 грн * 3 = 6 302 грн).
 
Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви                   і скарги в розмірі оспорюваної суми та складає 12 612 грн (6 302 грн * 200% =                               12 612 грн).
 
Оскільки ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 681,60 грн, то їй необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги додатково у розмірі 10 930,40 грн.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.           р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтею 6 Закону України                «Про судовий збір», Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її                                  представником - адвокатом Ангеліним Іваном Ігоровичем, на постанову Київського апеляційного суду від 13 березня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                              Р. А. Лідовець