П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 400/14823/23	

Перша інстанція: суддя Бульба Н.О.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.

розглянувши у письмовому провадженні  апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу від 20.11.2023 №883

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2023 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_3 ) підполковник ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1  (далі – ІНФОРМАЦІЯ_4 ) в якому просив визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 20.11.2023 №883 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги про протиправність оскаржуваного наказу, ОСОБА_1 вказує про відсутність в ньому обставин щодо  вчиненого дисциплінарного проступку, які б надавали підстави вважати про неналежне виконання ним службових обов`язків.
На його думку, в резолютивній частині оскаржуваного наказу,  міститься перелік норм Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 за №548-ХІV (далі - Статут внутрішньої служби), Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України  від 24.03.1999 №551-ХІV (далі – Дисциплінарний Статут),  які він порушив, але відсутня конкретизація, в чому складається недотримання порядку і правил, встановлених указаними Статутами
Далі, позивач указує, що відповідно до наказу Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, яким затверджено  Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі - Порядок проведення службового розслідування),  службова перевірка це комплекс заходів, які здійснюються відповідно до цього Порядку, з метою перевірки інформації про вчинення правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, встановлення осіб, які вчинили правопорушення.
Водночас, як стверджує ОСОБА_1 , начальник   ІНФОРМАЦІЯ_5 , призначивши службову перевірку у зв`язку зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративну відповідальність (далі – КУпАП) щодо водія першого взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 старшого солдата ОСОБА_2 , перевіряв обставини ведення звітної документації з питань кадрового та медичного забезпечення, причини ненадання відповіді з питань відсутності на службі старшого солдата ОСОБА_2 , наявність підтверджуючої документації щодо відсутності на службі даного солдата. 
На переконання позивача,  службова перевірка призначена з незрозумілою метою, до якої неможливо логічно прив`язати порушення ним військової дисципліни.
Покликаючись на практику Верховного Суду, зокрема, на постанову від 25.07.2018 у справі №813/1953/17, ОСОБА_1 заявив, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен, містити обставини вчинення допущеного військовослужбовцем проступку, підстави прийняття рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності із обґрунтуванням обрання певного виду стягнення, який застосовується до порушника, з урахуванням передбачених у Дисциплінарному статуті Збройних Сил України обставин.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року, ухваленого за правилами загального позовного провадження, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_7 не здійснював належний контроль за роботою підлеглих та з його боку була відсутня організація обліку особового складу.
На думку суду, це виразилося в тому, що старший солдат ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в період з 10.11.2023 по 17.11.2023, а наказ про вибуття даного підлеглого на лікування,   ОСОБА_1 прийняв  лише 15.11.2023, на підставі довідки від 15.11.2023 №110-01-11про перебування ОСОБА_2 на лікуванні.
Суд погодився з доводами ІНФОРМАЦІЯ_5 , що обставини порушення ОСОБА_1 службової дисципліни знайшли своє відображення  доповідній записці та в оскаржуваному наказі.
Також, суд поважав правильною позицію представника ІНФОРМАЦІЯ_5 , що згідно з положеннями статті  84 Дисциплінарного статуту проведення службового розслідування не є обов`язковою підставою для накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення та є правом, а не обов`язком командира.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Обґрунтовуючи вимоги апеляції, ОСОБА_1 зазначив, що суд першої інстанції:
-          неправильно застосував норми матеріального права, а саме статтю 12 Статуту внутрішньої служби;
-          в порушення статті 244 КАС України не вирішив, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються;
-          в порушення статті 246 КАС України не зазначив мотивованої оцінки кожного аргументу, наведеного позивачем щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Скаржник наголошує, що суд апеляційної інстанції повинен надати відповіді на такі його аргументи.
Перший аргумент – службова перевірка призначена з метою, непередбаченою Порядком проведення службового розслідування, тобто: не з метою  перевірки інформації про факт правопорушення, не у зв`язку зі з`ясуванням наявності підстав для призначення службового розслідування, не для з`ясування обставин порушення виконавської дисципліни, а також не у зв`язку з виявленням факту правопорушення та невстановленням особи правопорушника.
ОСОБА_1 звертає увагу, що службову перевірку призначено «за фактом складання протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП щодо водія...». Пряма мова скаржника «  ну так поліція складає протоколи за вказаною статтею КУпАП, це їх робота і виконання посадових обов`язків, що тут перевіряти?»
Другий аргумент складається з того, що під час службової перевірки встановлюються:
особа, яка вчинила дисциплінарне правопорушення або порушення виконавської дисципліни; 
обставини (час, місце, спосіб, наслідки тощо) правопорушення або порушення виконавської дисципліни; 
не виконані або неналежно виконані військовослужбовцем розпорядження, доручення, вказівки начальників, службові обов`язки; 
наявність чи відсутність події, з приводу якої призначалась перевірка. 
Утім, як стверджує ОСОБА_1 , нічого із вказаного не встановлено, адже перевірка призначена з незрозумілою метою, до якої неможливо логічно прив`язати порушення ним військової дисципліни
Покликаючись на статтю 12 Статуту внутрішньої служби, скаржник зазначає, що військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, а не навпаки - начальник щохвилини цікавитись, чи не захворів кожен з декількох сотень військовослужбовців.
Пояснюючи наведене, скаржник наводить такі судження, пряма мова: «Л - логіка: солдат Сімкуліч (проходить службу в м. Новий Буг) не доповів про свою госпіталізацію майору ОСОБА_3 (проходить службу в м. Новий Буг), майор ОСОБА_3 не доповів підполковнику ОСОБА_1 (проходить службу в м. Баштанка), тому винуватий, останній, що на солдата ОСОБА_2 , під час перебування його на стаціонарному лікуванні в м. Новий Буг,  співробітники поліції склали протокол за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.  Де той причинно- наслідковий зв`язок і про шо взагалі мова?»

Відповідно до третього аргументу ОСОБА_1 наявність направлення на лікування у солдата не означає його обов`язкову госпіталізацію. Пряма мова «він ще з тиждень міг ходити з тим папірцем або взагалі не лягти у стаціонар». Тобто, на думку скаржника виникає питання - де  правопорушення  і які  його наслідки?
ОСОБА_1 наполягає, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що  «незазначення відповідачем чіткої підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності ставить особу, на яку накладено дисциплінарне стягнення, у стан правової невизначеності щодо обсягу вчинених нею дій, які стали підставою для застосування дисциплінарної відповідальності та обмежує позивача у праві бути обізнаним, на підставі чого та за яке порушення на нього накладений той чи інший вид стягнення. Зазначене свідчить про невідповідність оскаржуваного наказу критеріям добросовісності та розсудливості рішення суб`єкта владних повноважень».

У відзиві на апеляцію представник ІНФОРМАЦІЯ_5 просить залишити її  без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 без змін.
Вважає, що доводи ОСОБА_1 про порушення процедури проведення службової перевірки є необґрунтованими. 
До того ж, звертає увагу суду апеляційної інстанції про відсутність заперечень, з боку ОСОБА_1 ,  про порушення ним статті 16 Дисциплінарного Статуту.
Покликаючись на постанову Верховного Суду від 18.02.2021 у справі №1.380.2019.000616, представник ІНФОРМАЦІЯ_5 указував на те, що для притягнення до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення та невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що дана справа була призначена у відкритому судовому засіданні, в режимі відоконференції на 25.04.2024.
Суд, у визначену дату, розпочав судове засідання, вислухав пояснення позивача, а також  відповідача, проте, у звязку з оголошенням повітряної тривоги, за згодою сторін продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , маючи військове звання підполковника, відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 12.04.2023 №759 призначений на посаду начальника   ІНФОРМАЦІЯ_7 .
16.11.2023 на адресу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від начальника ІНФОРМАЦІЯ_8   ОСОБА_4 надійшов лист, про те,  що 15.11.2023 о 10:05 старший  солдат ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ROVER-75» реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений екіпаже патрульної поліції на 167 км автодороги «Дніпро – Миколаїв» з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від медичного огляду для встановлення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння відмовився.
На виконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 16.11.2023, комісією відділу морально-психологічного забезпечення та зв`язків з громадськістю ІНФОРМАЦІЯ_9 була проведена службова перевірка по факту складання протоколу про адміністративне правопорушення за частиною  1 статті  130 КУпАП стосовно водія першого взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_10 старшого солдата ОСОБА_2 .
Перевірка здійснювалася за такими напрямками:
1 наявність та ведення звітної документації з питань кадрового та медичного забезпечення;
2 з`ясування причин ненадання доповіді з питань відсутності на службі старшого солдата ОСОБА_2 ;
3 наявність підтверджуючої документації щодо відсутності на службі старшого солдата ОСОБА_2 .
За наслідками службової перевірки була складена доповідна записка від 17.11.2023 №2688/1/вн, в якій зазначено, що звітна документація офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_7 ведеться відповідно до вимог чинного законодавства. 
Поряд з цим, установлено, що наказ про вибуття на лікування, у зв`язку з хворобою старшого солдата ОСОБА_2 , був виданий та підписаний начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_1 лише 15.11.2023, хоча факт захворювання був зафіксований 09.11.2023.
Також, у цьому документі, зазначено, що 09.11.2023 тимчасово виконуючому обов`язки   начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 майору ОСОБА_3  було відомо про погіршення стану здоров`я старшого солдата ОСОБА_2 та  про те, що він був направлений на стаціонарне лікування. 
Однак, майор ОСОБА_3 не доповів про це начальнику ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_1 про   зміни у відомостях про особовий склад, станом на 10.11.2023.
Посадовим особам, що здійснювали перевірку, перший відділ ІНФОРМАЦІЯ_7  надав медичну документацію про те, що старший солдат ОСОБА_2 в період з 10.11.2023 по 15.11.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Новобузька багатопрофільна лікарня»  (далі  - КНП «Новобузька багатопрофільна лікарня»)  з діагнозом:  «двостороння сенсоневральна туговухість,  наслідки перенесеної акубаротравми».
За результатами службової перевірки зроблено висновок, що причиною даного правопорушення є:
відсутність належного контролю за роботою підлеглих, з боку начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_1 , начальника першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 ;
відсутність організації обліку хворих, направлених у військовий лікувальний заклад з  боку посадової особи, яка відповідає за проведення лікувально-профілактичних та протиепідемічних заходів та здійснення контролю за виконання санітарно-гігієнічних вимог.
Додатками до вказаної доповідної записки є:
електронне направлення №8044847201777127 від 09.11.2023 на госпіталізацію солдата ОСОБА_2 ;
довідка КНП «Новобузька багатопрофільна лікарня» від 15.11.2023 №110-01-11, що видана на ім`я  начальника першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_2 перебуває на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні в цій установі  з 10.11.2023 по теперішній час. Діагноз : «двостороння сенсоневральна туговухість,  наслідки перенесеної акубаротравми»;
витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_1 (по стройовій частині) про те, що вважати таким, що вибув на лікування у зв`язку з хворобою старшого солдата ОСОБА_2 , водій  першого взводу охорони роти охорони першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_7 до КНП  «Новобузька багатопрофільна лікарня» з 15.11.2023. Підстава наказу - довідка №110 – 01-11 від15.11.2023 видана КНП  «Новобузька багатопрофільна лікарня».
Доповідна записка, про яку мовилося вище, лягла в основу оскаржуваного наказу.
Відповідно до пункту  1 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 20.11.2023 №883, за порушення вимог статей 9, 11, 16, 37, 58, 59 Статуту внутрішньої служби, статей  1, 2, 4, 6,  пункту «б» статті  48 Дисциплінарного статуту, начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 підполковника ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов`язків.
Пунктом 2 вказаного наказу зобов`язано ОСОБА_1 в  термін до 30.11.2023 провести службове розслідування з метою встановлення причин та умов, що призвели до складання протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП щодо водія першого взводу охорони роти охорони першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_7 .
В матеріалах справи також міститься  службова картка, підполковника ОСОБА_1 має наступні не скасовані дисциплінарні стягнення:
згідно з наказом від 04.08.2023 №12/ДСК-М – догана;
згідно з наказом від 11.10.2023 №709 – догана;
згідно з наказом від 06.11.2023 №14/ДСК-М – догана;
на підставі усного наказу від 16.11.2023 – сувора догана.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідаючи на перший довід апеляції про те, що службова перевірка призначена з метою, яка не передбачена Порядком проведення службового розслідування, колегія суддів установила таке.

Відповідно до пункту 2 розділу 1 Порядку проведення службового розслідування, службова перевірка - комплекс заходів, які здійснюються відповідно до цього Порядку, з метою перевірки інформації про вчинення правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, встановлення осіб, які вчинили правопорушення.
Розділ VII Порядку проведення службового розслідування унормовує порядок проведення службової перевірки.
Пункти 1-3 цього розділу   встановлюють, що  метою перевірки інформації про факт правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, а також якщо особу правопорушника не встановлено, але виявлено факт правопорушення, проводиться службова перевірка.
2. Під час службової перевірки встановлюються:
особа, яка вчинила дисциплінарне правопорушення або порушення виконавської дисципліни;
обставини (час, місце, спосіб, наслідки тощо) правопорушення або порушення виконавської дисципліни;
не виконані або неналежно виконані військовослужбовцем розпорядження, доручення, вказівки начальників, службові обов`язки;
наявність чи відсутність події, з приводу якої призначалась перевірка.
У разі необхідності уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного правопорушення, за фактом якого проведено службову перевірку, та ступеня вини військовослужбовця за результатами службової перевірки може бути проведено службове розслідування.
Службова перевірка проводиться за письмовим рішенням відповідного командира (начальника), у якому зазначаються відомості про посадових осіб, яким доручається проведення перевірки, її мета та дата завершення. Строк проведення перевірки встановлюється з урахуванням мети, обсягу визначених завдань та кількості особового складу, який залучається. Письмове рішення командира (начальника) оформлюється шляхом накладення відповідної резолюції на документі (рапорті (доповіді)) про необхідність проведення перевірки або видання окремого доручення (доручення), розпорядження на її проведення.
Інші службові особи можуть звертатись за підпорядкованістю з клопотанням щодо призначення службової перевірки.

Як згадувалося вище службова перевірка призначена відповідно до розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , шляхом накладення резолюції  на  листі начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 , в якому мовилося, що  15.11.2023 о 10:05 старший  солдат ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ROVER-75» реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений екипажем Патрульної поліції на 167 км автодороги «Дніпро – Миколаїв» з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від медичного огляду для встановлення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння відмовився.
Слід відзначити, що протокол про адміністративне правопорушення, це процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.
Дійсно протокол про адміністративне правопорушення за своєю природою та змістом не являється рішенням суб`єкта владних повноважень,  але фіксує  факт вчинення особою правопорушення.
За таких обставин, колегія суддів не погоджується з доводом   ОСОБА_1 , що у ІНФОРМАЦІЯ_5 були відсутні підстави для призначення службової перевірки.
Разом із тим, визначаючи підставою для проведення службової перевірки - факт  складання щодо солдата ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП,  посадові особи, які її проводили повинні були встановити наявність чи відсутність події, з приводу якої призначалась перевірка.
Утім, слід звернути увагу, що комісією з`ясовувалися причини щодо ненадання доповіді з питань відсутності на службі солдата ОСОБА_2 та наявність підтверджуючої документації  щодо відсутності на службі солдата ОСОБА_2 .
Отже, проводячи службову перевірку,  посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_5 , всупереч наведеним нормам не встановлювали наявність чи відсутність події, з приводу якої призначалась перевірка.
За пунктами 8 та 9 Порядку проведення службового розслідування результати службової перевірки оформлюються доповідною запискою на ім`я посадової (службової) особи, яка призначила перевірку, та підписуються посадовою (службовою) особою, яка провела її одноособово, або головою комісії.
У доповідній записці зазначаються підстави та мета проведення службової перевірки, службові особи, які її проводили, вжиті заходи та отримані результати, висновки і пропозиції та інші відомості, необхідні для прийняття посадовою (службовою) особою, яка призначила перевірку, законного рішення.
Дослідивши доповідну записку, яка знаходиться в матеріалах справи від 17.11.2023, колегія суддів установила, що вона не відповідає викладеним вище нормам, адже відсутні прізвища осіб, які її проводили, а саме прізвища членів комісії відділу морально – психологічного забезпечення та звязків з громадськістю ІНФОРМАЦІЯ_5 .Т
Також не визначений статус особи, яка її підписала, тобто чи  вказана особа провела вказану перевірку одноособо, або є головою комісії.
Варто звернути увагу, що  за результатами вказаної службової перевірки, начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_1 зобов`язано  провести службове розслідування з метою встановлення причин та умов, що призвели до складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно солдата ОСОБА_2 .
Отже, для з`ясування обставин надзвичайної події, що відбулася зі старшим солдатом ОСОБА_2 , вирішено провести службове розслідування.

Окрім того, у доповідній записці встановлено порушення майором ОСОБА_3 службової дисципліни, що виразилося у ненаданні доповіді на ім`я ОСОБА_1 щодо змін у відомостях про особовий склад, станом на 10.11.2023.
Є правильними аргументи ОСОБА_1 , що саме з боку його підлеглого є порушення статті 12 Статут внутрішньої служби, адже останній не доповів йому про хворобу старшого солдата ОСОБА_2 .

Відповідаючи на довід скаржника, що в спірному наказі про притягнення його до дисциплінарної відповідальності міститься лише перелік загальних правових норм, які, на думку відповідача, він порушив, без зазначення, які конкретно службові обов`язки він неналежно виконав, колегія суддів виснувала з такого.

Так, стаття 9 Статуту внутрішньої служби унормовує, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 11 вказаного Статуту,  необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:
свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;
бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;
беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;
постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;
знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;
дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;
поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;
бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;
вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;
виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;
додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

За змістом статті 16 Статуту внутрішньої служби, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. 
Військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.
Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.
Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно (стаття 37 Статуту внутрішньої служби).

Згідно статті 58 Статуту внутрішньої служби командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.
Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог  Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.
Стаття 59 даного Закону містить обовязки  командира (начальника):
знати, дотримуватися особисто та вимагати від особового складу неухильного дотримання норм міжнародного гуманітарного права;
планувати роботу і здійснювати заходи щодо підтримання та удосконалення бойової та мобілізаційної готовності і вимагати їх виконання, своєчасно вносити до планів роботи необхідні зміни (уточнення), вживати заходів для охорони державної таємниці, забезпечення прихованого управління військами;
негайно доповідати старшому командиру (начальнику) про кримінальне чи адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, вчинене підлеглим військовослужбовцем, а командир (начальник) військової частини (установи) - негайно повідомляти про це відповідному прокурору, а в разі вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією військовослужбовцем Збройних Сил України - начальнику відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України;
знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань;
організовувати та безпосередньо керувати бойовою підготовкою, здійснювати контроль за її ходом, об`єктивно оцінювати досягнуті підлеглими результати, підбивати підсумки й заохочувати кращих, узагальнювати та впроваджувати передовий досвід у практику навчання особового складу, ефективно використовувати навчально-матеріальну базу, спрямовувати кошти та матеріальні засоби на вдосконалення цієї бази;
постійно вдосконалювати особисту підготовку та майстерність підпорядкованих командирів (начальників), методи керівництва військовою частиною, кораблем (підрозділом), особисто проводити навчання та заняття з особовим складом військової частини, корабля (підрозділу), займатися правовим вихованням підлеглих, своєчасно вживати заходів для виконання завдань соціально-психологічного забезпечення бойової підготовки;
завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності;
встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України;
показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності;
постійно виховувати підлеглих у дусі гуманізму та людяності, спираючись при цьому на загальновизнані принципи міжнародного права;
проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові);
виявляти чуйність та бути уважним до підлеглих, поєднувати вимогливість і принциповість з повагою до їх честі і гідності, вникати в проблеми їх побуту, забезпечувати соціальну та правову захищеність, у разі необхідності клопотати за них перед старшими командирами (начальниками);
знати потреби і запити особового складу, приймати рішення за його заявами, скаргами та іншими зверненнями;
організовувати своєчасну видачу всіх видів забезпечення та перевіряти його повноту;
організовувати культурологічну роботу, створювати умови для зміцнення здоров`я та фізичного розвитку;
здійснювати заходи щодо безпеки особового складу військової частини, корабля (підрозділу) та інших осіб під час роботи з озброєнням, бойовою та іншою технікою, обладнанням, проведення стрільб, навчань, несення вартової і внутрішньої (чергової та вахтової) служби, виконання інших військових обов`язків;
не допускати до участі у бойових діях військовослужбовців з числа призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які не пройшли курс базової загальновійськової підготовки або не мають бойового досвіду;
особисто керувати кадровою роботою та відбором кандидатів для вступу до військових навчальних закладів;
організовувати експлуатацію, збереження і використання за призначенням казармено-житлового фонду, комунальних споруд, інженерних мереж, наданих для розквартирування військових частин і підрозділів;
контролювати додержання заходів пожежної безпеки у військовій частині, на кораблі (у підрозділі);
вживати заходів для охорони довкілля в місцях розташування та дій військ;
організовувати та здійснювати заходи, спрямовані на захист особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки і майна від зброї масового ураження, звичайних засобів ураження;
під час вирішення питань, пов`язаних з трудовою діяльністю працівників, суворо додержуватися законодавства про працю;
вживати заходів для відшкодування матеріальних збитків, заподіяних військовій частині, кораблю (підрозділу).

Відповідно до статтей 1 та 2 Дисциплінарного Статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. 
Військова дисципліна грунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
За приписами статей 4 та 6 Дисциплінарного Статуту 4. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:
Додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;
бути пильним, зберігати державну таємницю;
додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;
виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;
поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;
не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
6. Право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.
Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав.
У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.
Командир зобов`язаний вжити заходів щодо затримання підлеглого при вчиненні або здійсненні ним замаху на вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із непокорою, опором чи погрозою начальнику, застосуванням насильства, самовільним залишенням військової частини або місця служби, ухиленням від військової служби чи дезертирством, із негайним доставлянням затриманого до уповноваженої службової особи або вжити заходів щодо негайного повідомлення уповноваженої службової особи про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні діяння з ознаками кримінального правопорушення.
Застосування зброї допускається лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

За аналізом викладених норм, є підстави погодитися зі скаржником, що перелічені в оскаржуваному наказі норми є загальними, з їх змісту неможливо встановити за яке порушення начальник ІНФОРМАЦІЯ_7 притягається до дисциплінарної відповідальності, з чого складається неналежне виконання своїх службових обов`язків.
Звертаючись до правових висновків Верховного Суду з аналогічних правовідносин, зокрема, до постанови від 25.07.2018 у справі №813/1953/17, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності повинен, містити обставини вчинення допущеного військовослужбовцем проступку, підстави прийняття рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності із обґрунтуванням обрання певного виду стягнення, який застосовується до порушника, з урахуванням передбачених у Дисциплінарному статуті обставин, колегія суддів дійшла висновку про невідповідність оскаржуваного наказу критеріям добросовісності та розсудливості.

Досліджуючи довід ОСОБА_1 про відсутність в його діях дисциплінарного правопорушення, колегія суддів дійшла таких висновків.
Як свідчить доповідна записка  та наказ, який є предметом оскарження, тимчасово виконуючого обов`язки першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_7 майора ОСОБА_3 звинувачують в тому, що він порушив Дисциплінарний Статут та Інструкцію з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затверджену наказом Міністерства оборони України  від 15.09.2022 №280.
Наведене порушення складається з того, що відповідно до статті 59 Статуту внутрішньої служби, командир (начальник) завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності.
Водночас, наголошено, що виконуючий обов`язки першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_7 майор ОСОБА_3 не доповів начальнику ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо змін у відомостях про особовий склад станом на 10.11.2023.

Далі робиться висновок, що причиною даного порушення є відсутність належного контролю з боку начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 за роботою начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 , адже, останній, на підставі довідки КНП  «Новобузька багатопрофільна лікарня» від 15.11.2023 №119-01-11 прийняв наказ про вибуття солдата ОСОБА_2 не з моменту його поміщення в лікарню, а саме не з 10.11.2023.
Насамперед слід зазначити, що довідка про перебування солдата ОСОБА_2 в КНП «Новобузька багатопрофільна лікарня» на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_3 датується 15.11.2023.
Є логічним, що тільки після отримання офіційного документа з лікарні, начальник ІНФОРМАЦІЯ_7 мав право прийняти наказ від 15.11.2023 №274 про зняття старшого солдата ОСОБА_2 з котлового забезпечення, зазначивши відповідну підставу для його прийняття.
З аналізу приписів частини першої статті 45 Дисциплінарного статуту вбачається, що передумовою для накладення дисциплінарного стягнення може бути факт невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку.
Себто, виключною підставою для накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення відповідно до Дисциплінарного статуту є встановлення факту вчинення ним правопорушення.
Однак, проаналізувавши обставини справи, колегія суддів не встановила в діях ОСОБА_1 ознак дисциплінарного правопорушення.
Суд апеляційної інстанції вважає доречними доводи скаржника про те, що в його підпорядкуванні знаходиться більше двохсот військовослужбовців і в його обов`язки не входить щоденно витребувати інформацію з питань відсутності на службі військовослужбовців рядового складу.
Позивач поставив перед судом апеляційної інстанції питання,  яким чином він повинен був дізнатися, що старший  солдат ОСОБА_2 , який проходить військову службу в м. Новий Буг не доповів про свою госпіталізацію безпосередньому командиру майору ОСОБА_3 , що також проходить військову службу в АДРЕСА_1 , а останній в свою чергу не доповів йому, як  керівнику.
Аналіз положень, на думку колегії суддів, надає відповідь на це питання. Зокрема, майор ОСОБА_3 , у відділі  якого проходить службу старший солдат ОСОБА_2 , повинен був доповісти про вказані обставини ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 не може нести відповідальність за порушення його підлеглим статті 12 Статуту внутрішньої служби.

Понад те, як було вище встановлено, старший солдат ОСОБА_2 15.11.2023 не перебував на лікуванні в КНП «Новобузька багатопрофільна лікарня», а керував автомобілем «ROVER-75» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою «Дніпро – Миколаїв» у стані наркотичного сп`яніння.

Аналізуючи висновок суду першої інстанції, що накладене на начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення є обґрунтованим, оскільки, з його боку, був відсутній належний контроль за роботою підлеглих та була відсутня організація обліку особового складу, колегія суддів вважає його помилковим.
Як указано в оскаржуваному наказі за результатами перевірки звітної документації кадрового та медичного забезпечення встановлено, що звітна документація відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_7 ведеться відповідно до вимог чинного законодавства. Встановлено порушення з боку посадової особи, яка відповідає за проведення лікувально – профілактичних та протиепідемічних заходів та здійснення контролю за виконанням санітарно – гігієнічних вимог у роті.

Підсумовуючи викладене, колегія судді дійшла висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи справу по суті, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та зробив висновки, які не відповідають обставинам справи.
Наведені обставини, є підставами, відповідно до пунктів 1 та 3 частини 1 статті 317 КАС України, для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову.
За результатами апеляційного перегляду, розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України, не здійснюється.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року – скасувати.
Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу від 20.11.2023 №883 – нове рішення про задоволення позову.
Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач - суддя                                                             І. О. Турецька

суддя                                                                                 Ю. М. Градовський

суддя                                                                                 Л. П. Шеметенко

          Повне судове рішення складено 29.04.2024.