ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/20627/23	Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я. 	
Провадження № 22-ц/817/317/24 	Доповідач - Костів О.З.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2024 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Костів О.З. 
суддів -  Гірський Б. О., Хома М. В., 
секретаря судового засідання — Іванюти О.М.,
представника акціонерного товариства         комерційний 
банк         «ПриватБанк» - Деркач О.Р.,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Тернополі цивільну справу №607/20627/23 за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 грудня 2023 року, ухвалене суддею Герчаківською О.Я., повний текст якого складено 27 грудня 2023 року, у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (надалі – АТ КБ «Приватбанк», Банк) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 17 жовтня 2019 року, згідно якої відкрито рахунок та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 17 жовтня 2019 pоку, отримав картку типу преміальна картка «Універсальна». Номер та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки.
У подальшому кредитний ліміт збільшився до 30000.00 грн.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.5 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь–якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.
Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п.1.1.1.44 Договору – короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитуванню.
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме згідно до п.2.1.1.3.1 Договору погашення кредиту та процентів здійснюється наступними шляхами: договірним списанням – Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим Договором, 1 числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань Клієнта за цим Договором (здійснювати договірне списання); внесенням Клієнтом коштів у готівковій або безготівковій формі в розмірі Мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту.
Таким чином, у разі відсутності коштів на рахунках, відповідач здійснює погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язковий платежу. Згідно до п.2.1.1.3.2 Договору мінімальний обов`язковий платіж – розмір боргових зобов`язань відповідача, розрахованих в процентах від загальної заборгованості, які щомісяця повинен сплачувати Клієнт протягом строку кредиту.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Пунктом 2.1.1.3.1 Договору в разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими.
Відповідно до п.2.1.1.6.1 Договору сторони узгодили, що в разі затримання Клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів, які підлягають сплаті в порядку, передбаченому п.2.1.1.3.1 Договору, щонайменше на один календарний місяць, Банк має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі, виконати інші зобов`язання за Договором, в тому числі щодо сплати пені, в повному обсязі.
Згідно п.2.1.1.2.12. Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181–го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86.4% – для картки «Універсальна»; 84.0% - для картки «Універсальна голд».
Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 cт.1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 17 вересня 2023 року має заборгованість в розмірі 37713.28 грн, яка складається з наступного:
- 29985.63 грн – заборгованість за тілом кредиту;
- 7727.65 грн – заборгованість за простроченими відсотками.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 грудня 2023 року позов задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17 жовтня 2019 року, станом на 17 вересня 2023 року, в розмірі 29985 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн 63 коп.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 2134 (дві тисячі сто тридцять чотири) грн 03 коп сплаченого судового збору.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині вирішення позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено, АТ КБ «ПриватБанк» подало на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.
Апеляційна скарга мотивована тим, що Згідно заяви від 17 жовтня 2019 року, заяви про Приєднання до умов та правил від 01 листопада 2021 року, в якій Відповідач особистим підписом погодився з тим, що анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, складають між ним та позивачем договір про надання банківських послуг; він ознайомився та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, й також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, про що свідчить його підпис на вказаних заявах.
Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до Умов та Правил — з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку, складають Договір про надання банківських послуг. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, який задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві.
Вказує, що судом першої інстанції не було належним чином досліджено матеріали справи, у зв`язку з чим суд дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом.
Враховуючи викладене, апелянт просить рішення суду в частині вирішення позовних вимог, в задоволені яких відмовлено, скасувати, та ухвалити нове, яким позов задовільнити в повному обсязі та стягнути із відповідача заборгованість за відсотками в сумі 7727.65 грн.
В судовому засіданні представник АТ КБ «ПриватБанк» апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на мотиви, викладені в ній та додатково пояснила, що заборгованість за відсотками в сумі 7727.65 грн утворилась в період після підписання відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 01 листопада 2021 року, де передбачені умови кредитування та відсоткові ставки.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.
Відповідно до наявного в матеріалах справи Витягу про зняття з реєстрації місця проживання, за відомостями відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Турецька республіка), останнє місце реєстрації відповідача є АДРЕСА_1 .
Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення від 19 квітня 2024 року, адресованого відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 , останнє повернулося з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».
       Оскільки будь-яких відомостей щодо дійсного місця проживання відповідача в матеріалах справи немає, колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності відповідача.
Заслухавши доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не в повній мірі.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Судом встановлено наступні обставини.
17 жовтня 2019 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого останній отримав кредит, шляхом підписання анкети–заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
У анкеті–заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становлять договір банківського обслуговування, а також, що він зобов`язується ознайомлюватись самостійно на офіційному сайті банку зі змінами Умов і правил надання банківських послуг.
До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк».
Як слідує з банківської виписки за договором № б/н за період 17 жовтня 2019 року – 26 вересня 2023 року, позичальник ОСОБА_3 користувався наданими у кредит коштами, що вбачається із руху коштів по конкретному банківському рахунку, записів про деталі операції, їх суму та залишок після операції.
Згідно довідки Банку б/н про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_3 :
старт карткового рахунку – 17 жовтня 2019 року – 4149439016090502;
зміна кредитного ліміту - 17 жовтня 2019 року – кредитний ліміт: 0.00 (встановлення кредитного ліміту);
зміна кредитного ліміту – 17 жовтня 2019 року – кредитний ліміт: 0.00 (зменшення кредитного ліміту);
зміна кредитного ліміту – 18 серпня 2020 року – кредитний ліміт: 10000.00 (збільшення кредитного ліміту);
зміна кредитного ліміту – 03 вересня 2020 року – кредитний ліміт: 19000.00 (збільшення кредитного ліміту);
зміна кредитного ліміту – 03 вересня 2020 року – кредитний ліміт: 17000.00 (зменшення кредитного ліміту);
зміна кредитного ліміту – 03 вересня 2020 року – кредитний ліміт: 15000.00 (зменшення кредитного ліміту);
зміна кредитного ліміту – 21 вересня 2020 року – кредитний ліміт: 21.00 (зменшення кредитного ліміту);
зміна кредитного ліміту – 21 вересня 2020 року – кредитний ліміт: 25000.00 (збільшення кредитного ліміту);
зміна кредитного ліміту – 21 вересня 2020 року – кредитний ліміт: 21000.00 (зменшення кредитного ліміту);
зміна кредитного ліміту – 01 жовтня 2020 року – кредитний ліміт: 30000.00 (збільшення кредитного ліміту);
зміна кредитного ліміту – 01 травня 2023 року – кредитний ліміт: 0.00 (зменшення кредитного ліміту).
Також АТ КБ «ПриватБанк» видано довідку б/н про те, що ОСОБА_3 отримував наступні кредитні картки: номер картки НОМЕР_1 , дата відкриття – 17 жовтня 2019 року, термін дії – 09/23, Карта «Універсальна»; номер картки НОМЕР_2 дата відкриття – 24 жовтня 2019 року, термін дії – 10/23, Карта «Універсальна» з індивідуальним дизайном.
Водночас, відповідач неналежно виконує свої зобов`язання щодо повернення коштів, отриманих у кредит.
Згідно з наданим АТ КБ «Приватбанк» розрахунком, заборгованість ОСОБА_3 за вказаним кредитним договором станом на 17 вересня 2023 року становить 37713.28 грн, з яких: 29985.63 грн – заборгованість за тілом кредиту; 7727.65 грн – заборгованість за простроченими відсотками.
Оскільки в апеляційній скарзі апелянт просить переглянути оскаржуване рішення суду лише в частині вирішення позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено, зокрема щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, тому в інші частині рішення суду апеляційним судом не переглядається.
       Так, відмовляючи в стягненні з відповідача заборгованості за простроченими відсотками суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме наведені у позові Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву–анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання ОСОБА_3 кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), комісії, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
       Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, а тому воно підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового рішення, виходячи з наступного.
       Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.
В силу вимог частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 17 жовтня 2019 року, яка підписана відповідачем, не підтверджує його приєднання до умов договору в розумінні положень статті 634 ЦК України, оскільки, підписавши Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач не ознайомився з запропонованими йому умовами кредитування, тобто не був обізнаний з умовами на яких отримав наданий позивачем кредит, а отже банк не має права вимагати від позичальника виконання умов договору за користування кредитними коштами.
       Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо безпідставної відмови у стягненні з відповідача суми відсотків за користування кредитом саме за період з 01 листопада 2021 року по 01 вересня 2023 року, тобто з моменту підписання Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 01.11.2021 (а.с. 39), в яких передбачені, в тому числі, відсотки за користуванням кредитними коштами.
Як судом першої інстанції, так і апеляційним судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором, оскільки надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг, де сторони узгодили умови щодо кредитного ліміту, строку кредитування, процентну ставку базову та процентну ставку, яка нараховується у випадках неналежного виконання Умов та правил надання послуг.
Відтак зазначені умови кредитування мають виконуватись позичальником належним чином.
Отже, оскільки було встановлено і не оскаржено те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не були повернуті, а відповідач підписанням заяви у якій зазначені процентна ставка, погодився з умовами кредитування, тому є підстави для стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками. 
Із розрахунку заборгованості вбачається, що після 01.11.2021 у відповідача з`явилась заборгованість, зокрема за відсотками за користування кредитним коштами, проте їх нарахування здійснювалось відповідно до умов, зазначених в Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 01.11.2021, яка підписана відповідачем.
З долученої до матеріалів справи виписки по рахунку відповідача за договором б/н від 17 жовтня 2019 року, за період з дня підписання відповідачем 01 листопада 2021 року Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку по 01 вересня 2023 року у відповідача виникла заборгованість за відсотками в розмірі 7727.65 грн, що також підтверджено і представником позивача в судовому засіданні. 
Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідача - баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції).
Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженим наказом Мін`юсту від 12 квітня 2012 року №578/5, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання господарських операцій та є підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і податкових документах.
Апеляційний суд дослідив вказані докази у їх сукупності та встановив, що зокрема, із розрахунку заборгованості та виписки за картрахунком відповідача чітко вбачаються всі операції по зняттю (використанню) кредитних коштів, а також всі операції з часткового погашення заборгованості та погоджується із зазначеним позивачем розміром заборгованості за простроченими відсотками у сумі 7727.65 грн.
За таких обставин рішення місцевого суду відповідно до ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в частині відмови в стягненні із відповідача заборгованості за простроченими відсотками з одночасним ухваленням нового судового рішення про задоволення позову Банку в цій частині.
У відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Беручи до уваги всі встановлені апеляційним судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» – задовольнити.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 грудня 2023 року в частині відмови в задоволенні позову про стягнення відсотків — скасувати.
Ухвалити в даній частині нове рішення, яким позов в даній частині – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_3 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ: 14360570) 7727.65 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом та 4026 грн сплаченого судового збору.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 22 травня 2024 року.

Головуючий 
Судді