ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2024 року                                                                                      Справа № 924/759/23 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Грязнов В.В. ,  суддя Крейбух О.Г. 

секретар судового засідання Кравчук О.В. 

за участю представників сторін:
від позивача: Прилєпов О.А. (адвокат) 
від відповідача:Чуловський В.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухвалене 21.03.2024 (суддя Грамчук І.В., повний текст складено 21.03.2024) у справі № 924/759/23
за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 
до Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго"
про стягнення 287 775 388, 79 грн. заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося з позовом до суду про стягнення з акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" 89924629,52 грн основного боргу, 620272,07 грн 3% річних, 1282712,09 грн інфляційних втрат, 7546644,52 грн пені, 2696272,63 штрафу на підставі договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 04.06.2019р. № 0505-03041 за період січень-травень 2023 вартість неоплаченої послуги,   жовтень-грудень 2022 - неоплачене коригування  за актами коригування. 
У відповідності до заяви про збільшення позовних вимог склалась заборгованість за період червень 2023 – грудень 2023 161111336,58 грн, пені – 16158298,42 грн, штрафу – 4324592,66 грн, 3% річних - 1462345,13 грн, інфляційних втрат – 2648285,17 грн, а всього 251035966,10 грн основного боргу, 2082617,20 грн 3% річних, 3930997,26 грн інфляційних втрат, 23704942,94 грн пені, 7020865,29 штрафу, а всього за січень -грудень 2023 251035966,10 грн основного боргу, 2082617,20 грн три проценти річних, 3930997,26 грн інфляційних втрат, 23704942,94 грн пені, 7020865,29 грн штрафу.
Свої вимоги позивач мотивує несвоєчасним виконанням відповідачем обумовлених договором зобов`язань з оплати наданих позивачем послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління об`єктами користувача.
У відзиві на позов (вх.№05-22/5019/23 від 07.08.2023) просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, 3% річних , інфляційних нарахувань, штрафу.
Крім того, відповідач просив суд зменшити розмір стягнення 3% річних та інфляційних втрат до 1,00 грн, оскільки відповідач є стратегічним підприємством, від якого залежить стале функціонування електроенергетичної галузі та електроенергетичної національної безпеки в цілому; непомірні високі витрати, які АТ "Хмельницькобленерго" буде вимушене зробити, покриваючи збитки за сплату штрафних санкцій за рахунок, зокрема платників податків; відсутність вини відповідача в здійсненні своєчасного розрахунку; відсутність підтверджених матеріалів збитків позивача та компенсаційний характер знецінення грошових коштів за рахунок інфляційних втрат.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 21.03.2024 позов задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 251 035 966,10 грн заборгованості, 23 704 942,94 грн пені, 7 020 865,29 грн штрафу, 2 082 617,20 грн 3% річних, 3 930 997,26  грн інфляційних втрат, 1 159 800,00 грн витрат зі сплати судового збору.
Не погоджуючись із вказаним процесуальним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення суду першої інстанції в частині стягнення 23 704 942,94 грн пені та 7 020 865,29 грн штрафу скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог у даній частині. Також просить здійснити перерозподіл судового збору з урахуванням заяви Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" про визнання частини позовних вимог та компенсації позивачу 50 % сплаченого судового збору від частини визнаних позовних вимог.
Аргументуючи доводи апеляційної скарги вказує, що задовольняючи вимоги позивача про стягнення нарахованих санкцій, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неможливість застосування п.п. 16 п. 1 постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022, оскільки нарахування пені та штрафу позивачем здійснено до 26.04.2022. Натомість матеріали справи свідчать, що санкції нараховано позивачем за прострочення зобов`язань, які виникли з січня по грудень 2023 року. Також відмічає, що суд в порушення вимог ст. 130 ГПК України не вирішив питання повернення позивачу 50% сплаченого судового збору в зв`язку з визнанням відповідачем позову, а під час ухвалення рішення поклав ці витрати на відповідача в повному обсязі.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів апелянта в частині неправомірності стягнення штрафних санкцій. При цьому вказує, що постанова НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 не спростовує норми цивільного та господарського  законодавства, які мають вищу силу порівняно з постановами регулятора та умов договору щодо права позивача на застосування заходів відповідальності.
В судовому засіданні представники сторін підтримали викладені доводи та заперечення.
Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 04.06.2019 між державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго", як оператором системи передачі, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління ОЕС України (Виконавець), та акціонерним товариством "Хмельницькобленерго" (Користувач) укладено договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0505-03041 (далі - договір).
У п. 1.1 договору сторони погодили, що він регулює оперативно-технологічні відносини під час взаємодії сторін в умовах паралельної роботи у складі об`єднаної енергетичної системи (ОЕС) України. За цим Договором Виконавець зобов`язується надавати послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління об`єктами Користувача у складі об`єднаної енергетичної системи ОЕС України, а саме забезпечити надійне та ефективне функціонування ОЕС України, зокрема безперебійне постачання електричної енергії споживачам з додержанням вимог операційної безпеки (далі - Послуга).
Користувач зобов`язується здійснювати оплату за надану Послугу відповідно до умов цього Договору (п. 1.2 договору).
Згідно з п. 1.3 договору під час виконання вимог цього Договору, а також вирішення питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Законом України “Про ринок електричної енергії”, Правилами ринку, Кодексом системи передачі, Кодексом комерційного обліку та іншими нормативно-правовими актами, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України та ОЕС України.
Договір встановлює обов`язки та права Сторін у процесі оперативного планування, експлуатації обладнання, диспетчерського управління та балансування енергосистеми в реальному часі та її захисту в надзвичайних ситуаціях, а також формування, обробки, передачі та відображення даних під час регламентованого обміну інформацією (п. 1.4 договору).
Пунктом 1.5 договору визначено, що послуги надаються Оператором системи передачі Користувачу, що виступає на ринку Оператором системи розподілу.
За змістом п. 2.1 договору оплата послуг здійснюється за тарифом, який визначається Регулятором відповідно до затвердженої ним методики та оприлюднюється Виконавцем на своєму офіційному вебсайті. Тариф застосовується з дати прийняття, якщо більш пізній термін не визначено у документі, яким затверджено тариф.
Вартість Послуги за розрахунковий період визначається як добуток обсягу наданої Послуги на значення тарифу, що діє у визначений розрахунковий період (п. 2.3 договору).
Відповідно до п. 2.4 договору розрахунок за надану Послугу здійснюється на умовах часткової попередньої оплати вартості Послуги за поточний розрахунковий період згідно із нижчезазначеною системою платежів і розрахунків: до 10 числа розрахункового місяця - 35 % вартості Послуги; до 20 числа розрахункового місяця - 35 % вартості Послуги; до останнього банківського дня календарного місяця - 30 % вартості Послуги.
Виконавець надає Користувачу акт надання Послуги до 04 числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 2.5 договору).
Згідно з п. 2.6 договору Користувач має повернути погодженим один примірник акта надання Послуги в наступному розрахунковому періоді.
Оплата рахунків здійснюється на підставі рахунків, наданих Виконавцем або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою “Системи управління ринком” (далі - Сервіс), за умови наявності електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством (п. 2.7 договору).
У п. 2.8 договору зазначено, що за відсутності заборгованості, надлишок коштів, що надійшли протягом розрахункового періоду, зараховується в рахунок оплати наступного розрахункового періоду. Оплата заборгованості минулих періодів зараховується першочергово.
До обов`язків Користувача договором віднесено, зокрема: своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки за Договором (пп. 3.1.1); повертати Виконавцю підписаними акти про надання Послуг (пп. 3.2.4); створити необхідні умови для реалізації Виконавцем своїх обов`язків за цим Договором (пп. 3.2.23). Натомість Виконавець має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надану Послугу (пп. 3.3.2).
У п. 6.1 договору сторони погодили, що за внесення платежів, передбачених пунктом 2.5 цього Договору, з порушенням термінів Користувач, сплачує Виконавцю пеню у розмірі 0,1 % від суми боргу за кожен день прострочення платежу, ураховуючи день фактичної оплати. 
У випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (п. 6.9 договору).
Відповідно до п. 6.10 договору сторони не несуть відповідальність за порушення своїх зобов`язань за цим Договором, якщо воно сталося не з їх вини. Сторона вважається невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов`язання.
За необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов`язань винна Сторона сплачує іншій Стороні штраф у розмірі 3% від вартості послуг розрахункового періоду, в якому зафіксовано невиконання такого зобов`язання. Сплата штрафних санкцій за відмову від виконання своїх зобов`язань не звільняє Сторони від виконання зобов`язання в натурі, крім випадку, коли управнена Сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання (п. 6.11 договору).
Пунктом 7.1 договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове чи повне невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором, якщо вони є наслідком непереборної сили (пожежі, повені, землетрусу, стихійного лиха, воєнних дій та інших обставин непереборної сили), якщо ці обставини безпосередньо вплинули на виконання Договору.
Сторона, яка не може виконати зобов`язання за Договором, повинна письмово не пізніше п`яти днів з дня настання форс-мажорних обставин повідомити про це іншу Сторону (п. 7.3 договору).
Згідно з п. 7.4 договору наявність форс-мажору має бути підтверджена документами уповноваженого органу України.
Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про настання чи припинення форс-мажору позбавляє Сторону права на них посилатися (п. 7.5 договору).
У п. 8.1 договору сторони визнають, що електронний документ (сформований, підписаний з використанням цифрового підпису та переданий за допомогою Сервісу) ідентичний за змістом та реквізитами з документом на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу. 
На підтвердження документів, сформованих за допомогою Сервісу та підписаних цифровим підписом, Сторони зобов`язані надавати одна одній оригінали цих документів за вимогою однієї зі Сторін (п. 8.2 договору).
У п. 8.9 договору сторони погодили, що до цього Договору у разі необхідності можуть бути внесені зміни та доповнення за взаємною згодою.
У разі необхідності внесення змін до цього Договору (у тому числі у випадку ухвалення рішення про реорганізацію та/або ліквідацію підприємства, банкрутство, про внесення, змін до установчих документів щодо найменування і місця знаходження підприємства, про зміну банківських реквізитів, інших даних, що впливають на належне виконання передбачених Договором зобов`язань) вони мають бути оформлені у вигляді додаткової угоди за підписами уповноважених осіб Сторін та скріплені печатками (п. 8.10 договору).
Пунктом 10.1 договору передбачено, що планові обсяги передачі електроенергії Користувач зобов`язаний подавати Виконавцю до 10-ї доби місяця, що передує розрахунковому місяцю. Виконавець протягом 3 днів, їх погоджує і повертає Користувачу.
Акти надання послуг, акти звірки розрахунків, рахунки та будь-які повідомлення за цим Договором повиннінаправлятися однією Стороною іншій за допомогою Сервісу, електронною поштою або факсимільним повідомленням, а також можуть бути підтверджені рекомендованим листом, іншим реєстрованим поштовим відправленням або доставлені кур`єром під розписку за адресою, зазначеною в цьому Договорі (п. 10.5 договору).
За змістом п. 10.6 договору сформовані акти про надання Послуг, рахунки та будь-які інші документи, передбачені цим Договором, якими Сторони здійснюють обмін у процесі виконання цього Договору, можуть надаватися Сторонами в електронному вигляді за допомогою Сервісу. Податкові накладні отримуються Користувачем виключно є електронному вигляді у порядку, визначеному податковим законодавством.
Цей Договір набирає чинності з дня його підписання; договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною зі Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 12.1 договору).
Усі зміни та доповнення до цього Договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими особами та скріплюються печатками обох Сторін (п. 13.1 договору).
04.06.2019 сторонами укладено додаткову угоду до договору, в якій, зокрема погодили, що у випадку набуття чинності статей 66 - 71 Закону України “Про ринок електричної енергії” та/або внесення зміни в Договір між членами оптового ринку України щодо закупівлі втрат електричної енергії в магістральних та міждержавних електромережах ДП “НЕК “Укренерго”, права та зобов`язання Сторін за Договором в частині розрахунків за надані послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління є обов`язковими для виконання, починаючи з наступного дня після настання одного з таких випадків. Додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання обома Сторонами (п. п. 1, 6 угоди).
01.08.2019 сторони договору з метою приведення договору у відповідність до Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.03.2019 №309 (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою НКРЕКП від 21.06.2019 №1120, якою в тому числі внесено зміни до типової форми Договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління), дійшли згоди викласти договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 04.06.2019 №0505-03041 в новій редакції (п. 1 угоди).
Зокрема, до п. 2.1 договору додано абзац, згідно з яким на вартість Послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України, до п. 2.4 - абзац, згідно з яким плановий обсяг Послуги на розрахунковий період визначається на основі наданих Користувачем і погоджених ОСП повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий період.
Відповідно до п. 2.7 договору в новій редакції оплата послуг здійснюється на підставі рахунків, наданих Виконавцем або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою “Системи управління ринком” (далі - Сервіс), за умови наявності електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством (п. 2.7 договору).
За відсутності заборгованості надлишок коштів, що надійшли протягом розрахункового періоду, зараховується в рахунок оплати наступного розрахункового періоду. За наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів зараховується в оплату штрафних санкцій (п. 2.8 договору в новій редакції).
Пункт 6.11 договору щодо відповідальності у вигляді сплати штрафу, без зміни його змісту, у новій редакції договору викладено як пункт 6.10.
Нова редакції п. 8.10 договору передбачає, що у разі необхідності внесення змін до цього Договору (у тому числі у випадку ухвалення рішення про реорганізацію та/або ліквідацію підприємства, банкрутство, про внесення, змін до установчих документів щодо найменування і місця знаходження підприємства, про зміну банківських реквізитів, інших даних, що впливають на належне виконання передбачених Договором зобов`язань) вони мають бути оформлені у вигляді додаткової угоди за підписами уповноважених осіб Сторін.
Усі зміни та доповнення до цього Договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими особами обох Сторін (п. 13.1 договору в новій редакції).
Решта умов договору, зазначених судом вище, додатковою угодою від 01.08.2019 не змінені.
При цьому у додатковій угоді сторони погодили вважати чинними додатки та Додаткові угоди до Договору, які укладені до внесення змін, обумовлених п.1 цієї додаткової угоди; поширити умови даної додаткової угоди на взаємовідносини Сторін, які виникли до її укладення з 01.07.2019 року відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України (п. п. 2, 3 угоди).
Додатковою угодою від 17.09.2021 з метою приведення договору у відповідність до Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309 (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою НКРЕКП від 07.02.2020 №360, якою в тому числі внесено зміни до типової форми Договору про надання, послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління), сторони виклали договір в новій редакції (п. 1 угоди).
Так, у новій редакції договору змінено умови, зокрема розділу 2 щодо ціни договору та умов оплати.
Відповідно до п. 2.1 договору в редакції вищезазначеної додаткової угоди ціна договору визначається як сума нарахованої вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком протягом календарного року.
Оплата послуг здійснюється за тарифом, який встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регулятором), відповідно до затвердженої нею методики та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному вебсайті. Тариф застосовується з дня набрання чинності постановою, якою встановлено тариф, якщо більш пізній строк не визначено такою постановою (п. 2.2 договору в редакції угоди від 17.09.2021).
Згідно з п. 2.3 договору в редакції угоди від 17.09.2021 обсяг наданої Послуги визначається відповідно до розділу XI Кодексу системи передачі.
Вартість Послуги за розрахунковий період визначається як добуток обсягу наданої Послуги на значення тарифу, що діє у визначений розрахунковий період. На вартість Послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України (п. 2.4 договору в редакції угоди від 17.09.2021).
Розрахунок за надану Послугу здійснюється на умовах часткової попередньої оплати вартості Послуги за поточний розрахунковий період згідно із нижчезазначеною системою платежів і розрахунків: до 10 числа розрахункового місяця - 35 % вартості Послуги; до 20 числа розрахункового місяця - 35 % вартості Послуги; до останнього банківського дня календарного місяця - 30 % вартості Послуги (п. 2.5 договору в редакції угоди від 17.09.2021).
Відповідно до п. 2.6 договору в редакції угоди від 17.09.2021 плановий обсяг Послуги на розрахунковий період визначається на основі наданих Користувачем повідомлень в тому числі щодо планового обсягу передачі електричної енергії на розрахунковий період. У разі зміни планових обсягів Послуги протягом розрахункового місяця Користувач передає оператору системи передачі (ОСП), Виконавцю повідомлення про зміну обсягів Послуги. Оператор системи передачі (ОСП), Виконавець протягом 5 робочих днів після отримання такого повідомлення коригує розмір наступних планових платежів.
За змістом п. 2.7 договору в редакції угоди від 17.09.2021 Користувач здійснює розрахунок з ОСП за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління протягом 3 банківських днів з дати отримання та на підставі акта надання Послуги. Акт надання Послуги ОСП надає Користувачу протягом перших 11 календарних днів місяця, наступного за розрахунковим. 
Вартість наданої Послуги за розрахунковий період визначається на підставі даних, що надаються до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), Адміністратором комерційного обліку (далі - АКО).
Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в “Системі управління ринком” (далі - Сервіс), що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.
Акт коригування наданої послуги у відповідному розрахунковому періоді у двох примірниках ОСП направляє Користувачу. Користувач здійснює підписання акта коригування наданої Послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 календарних днів та повертає один примірник підписаного акта ОСП. Оплату вартості Послуги, що виникла в результаті коригування обсягів та вартості Послуг, Користувач здійснює протягом 3 банківських днів з дня отримання акта.
Пунктом 2.8 договору в редакції угоди від 17.09.2021 передбачено, що Користувач має повернути погоджений та оформлений належним чином (підписаний та скріплений печаткою) один примірник акта надання Послуги протягом 5 календарних днів з дати отримання. У разі неотримання ОСП у зазначений термін підписаного Користувачем акта надання Послуги або заперечень щодо прийняття послуг такий акт вважається погодженим, а послуги - прийнятими Користувачем. При цьому примірник акта надання Послуги повертається ОСП не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Оплата Послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСП або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою Сервісу, за умови наявності кваліфікованого електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством (п. 2.9 договору в редакції угоди від 17.09.2021).
Згідно з п. 2.9 договору в редакції угоди від 17.09.2021 за відсутності заборгованості надлишок коштів, що надійшли протягом розрахункового періоду, зараховується в рахунок оплати наступного розрахункового періоду. За наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів може бути зарахований в оплату штрафних санкцій за наявності письмової згоди Користувача.
Оплата вартості нарахованих штрафних санкцій та/або пені здійснюється на поточний рахунок ОСП, що зазначається в рахунку до сплати. За дату оплати рахунку приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок ОСП (п. 2.11 договору в редакції угоди від 17.09.2021).
Пунктом 6.1 договору в редакції додаткової угоди від 17.09.2021 передбачено, що за внесення платежів, передбачених пунктом 2.5 цього Договору, з порушенням термінів Користувач сплачує оператору системи передачі (ОСП), Виконавцю пеню у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення платежу, ураховуючи день фактичної оплати. Сума пені (без ПДВ) зазначається у платіжному документі окремим рядком.
Згідно з новою редакцією п. 10.1 договору планові обсяги Послуги Користувач зобов`язаний подавати ОСП до 25 доби місяця, що передує розрахунковому місяцю. Форма подання повідомлення розміщена на офіційному вебсайті ОСП у постійному онлайн доступі.
Цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2021. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною зі Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 12.1 договору в редакції угоди від 17.09.2021).
Додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання обома Сторонами. Умови даної додаткової угоди поширюються на взаємовідносини Сторін, які виникли до її укладення з 08.02.2020 року відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України (п. п. 6, 7 угоди від 17.09.2021).
20.12.2021 до договору сторонами укладено додаткову угоду, якою з метою приведення договору у відповідність до Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309 (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою НКРЕКП від 10.11.2021 №2027, якою в тому числі внесено зміни до типової форми Договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління), договір викладено в новій редакції (п. 1 угоди).
Так, пунктом 2.7 у редакції вищезазначеної угоди передбачено, що Користувач здійснює розрахунок з ОСП за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання Послуги, наданих Виконавцем, або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою “Системи управління ринком” (далі - СУР), або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді.
Вартість наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі даних, що надаються Адміністратором комерційного обліку (далі -АКО). Акти-приймання-передачі Послуги направляються Користувачам до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).
Коригування обсягів та вартості наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надаються АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в СУР, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.
Оплату вартості Послуги, після коригування обсягів, Користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта надання Послуги (включно).
Акти надання Послуги та акти коригування до актів надання Послуги у відповідному розрахунковому періоді: Виконавець направляє Користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає Користувачу два примірники в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони.
Користувач здійснює підписання актів надання Послуги відповідного розрахункового періоду протягом трьох робочих днів з дня їх отримання Користувачем та повертає Виконавцю (п. 2.8 договору в редакції угоди від 20.12.2021).
За відсутності заборгованості надлишок коштів, що надійшли протягом розрахункового періоду, зараховується в рахунок оплати наступного розрахункового періоду. За наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів зараховується в оплату штрафних санкцій, за наявності згоди Користувача (п. 2.9 договору в редакції угоди від 20.12.2021).
Оплата вартості нарахованих штрафних санкцій та/або пені здійснюється на поточний рахунок ОСП, що зазначається в рахунку до сплати. За дату оплати рахунку приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок ОСП (п. 2.10 договору в редакції угоди від 20.12.2021).
У новій редакції договору змінено також п. 6.1 договору, а саме: за внесення платежів, передбачених главою 2 цього Договору, з порушенням термінів Користувач сплачує Виконавцю пеню в розмірі 0,1 % від суми боргу за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України. Оплата пені здійснюється за окремим рахунком.
Відповідно до п. 10.1 договору в редакції угоди від 20.12.2021 планові обсяги Послуги Користувач зобов`язаний подавати Виконавцю до десятої доби місяця, що передує розрахунковому місяцю. Виконавець протягом трьох днів їх погоджує і повертає Користувачу, у разі не погодження.
Будь-які документи, що створюються/укладаються Сторонами під час виконання Договору (у тому числі акт надання Послуги або акт коригування до акта наданої Послуги), можуть бути підписані Сторонами як у паперовій формі шляхом проставлення власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового нефункціонування Сервісу, про що Виконавець зобов`язаний, повідомити на своєму вебсайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом) за допомогою Сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між Сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за вказаним у договорі посиланням. Один документ повинен бути підписаний обома Сторонами в один і той самий спосіб (залежно від форми документа) (п. 10.6 договору в редакції угоди від 20.12.2021).
Згідно з п. 10.7 договору в редакції угоди від 20.12.2021 рахунки, акти надання Послуги, акти коригування до актів надання Послуги, акти звірки розрахунків та повідомлення вважаються отриманими Стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачу, що підписується його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції. Електронний документ, який направляється Стороною на виконання Договору через Сервіс, вважається одержаним іншою Стороною з часу набуття документом статусу “Доставлено” у Сервісі. Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, породжує права та обов`язки для Сторін, та визнається рівнозначним документом  ідентичним документу, який міг би бути створений однією зі Сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.
Для забезпечення електронного документообігу Сторони зобов`язуються здійснити реєстрацію в Сервісі та дотримуватися правил та інструкції користування Сервісом, які ним передбачені (п. 10.8 договору в редакції угоди від 20.12.2021).
У п. 10.10 договору в редакції угоди від 20.12.2021 зазначено, що Сторона підтверджує, що документи, підписані електронним підписом за допомогою Сервісу з використанням реєстраційних даних Сторони, є такими, що підписані цією Стороною (уповноваженою нею особою).
У додатковій угоді від 20.12.2021 зазначено, що Додатки до Договору, які укладені до внесення змін обумовлених п.1 цієї додаткової угоди, вважати чинними. Додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання обома Сторонами (п. п. 2, 3 угоди).
На виконання умов договору позивачем надано відповідачу послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, про що сторонами складено та підписано акти надання послуги, а саме: Позивачем було надано послуг за Договором у період січень - грудень 2023:
-          Акт надання послуги від 31.01.2023 згідно з Договором від 04.06.2019 № 0505-03041 (з урахуванням Акту коригування від 21.04.2023 до Акту надання Послуги від 31.01.2023) на суму 16 507 184,12 грн;
-          Акт надання послуги від 28.02.2023 згідно з Договором від 04.06.2019 № 0505-03041 (з урахуванням Акту коригування від 19.05.2023 до Акту надання Послуги від 28.02.2023) на суму 16 751 018,70 грн;
-          Акт надання послуги від 31.03.2023 згідно з Договором від 04.06.2019 № 0505-03041 (з урахуванням Акту коригування від 16.06.2023 до Акту надання Послуги від 31.03.2023) на суму 17 921 810,81 грн;
- Акт надання послуги від 30.04.2023 згідно з Договором від 04.06.2019 № 0505-03041 на суму 20 252 771,68 грн;
-          Акт надання послуги від 31.05.2023 згідно з Договором від 04.06.2019 № 0505-03041 на суму 18 404 522,80 грн,
всього на суму: 89 837 308,11 грн.
Крім того, за період жовтень 2022 - грудень 2022 у 2023 році були відкориговані дані щодо об`єму та вартості наданих послуг з диспетчерського (оперативно - технологічного) управління за Договором, що підтверджується наступними документами:
-          Акт коригування від 21.02.2023 до Акту надання Послуги від 31.10.2022 - сума коригування: 54628,60 грн;
-          Акт коригування від 17.03.2023 до Акту надання Послуги від 30.11.2022 - сума коригування: 24 142,13 грн;
-          Акт коригування від 30.03.2023 до Акту надання Послуги від 31.12.2022 - сума коригування: 8550,68 грн,
всього на суму: 87 321,41 грн.
Отже, враховуючи вартість неоплаченої Послуги за січень-травень 2023 року, а також неоплачене коригування за період жовтень - грудень 2022 за актами коригування, внаслідок невиконання Відповідачем зобов`язань щодо оплати послуг за Договором утворилась заборгованість у загальному розмірі: 89 837308,11 грн + 87 321,41 грн = 89 924 629,52 грн
За період червень 2023 року - грудень 2023 року, підтверджується наступними документами:
- Акт надання послуги від 30.06.2023 згідно з Договором від 04.06.2019 № 0505-03041 (з урахуванням Акту коригування від  20.10.2023  до Акту надання  Послуги від  30.06.2023) на суму 17 545   259,12грн;
-          Акт надання послуги від 31.07.2023 згідно з Договором від 04.06.2019 № 0505-03041 (з урахуванням Акту коригування від 17.11.2023 до Акту надання Послуги від  31.07.2023) на суму 21 730 654,44 грн;
- Акт надання послуги від 31.08.2023 згідно з Договором від 04.06.2019 № 0505-03041 (з урахуванням Акту коригування від 27.12.2023 до Акту надання Послуги від 31.08.2023) на суму 22 738 019,29 грн;
- Акт надання послуги від 30.09.2023 згідно з Договором від 04.06.2019 № 0505-03041 на суму 21 456 888,89 грн;
- Акт надання послуги від 31.10.2023 згідно з Договором від 04.06.2019 № 0505-03041 на суму 24 274 469,53 грн;
- Акт надання послуги від 30.11.2023 згідно з Договором від 04.06.2019 № 0505-03041 на суму 26 143 755,77 грн;
- Акт надання послуги від 31.12.2023 згідно з Договором від 04.06.2019 № 0505-03041 на суму 27 252 504,30 грн,
Всього на суму: 161 141 551,34 грн.
Крім того, за період квітень 2023 - травень 2023 були відкориговані дані щодо об`єму та вартості наданих послуг з диспетчерського (оперативно - технологічного) управління за Договором, що підтверджується наступними документами: - Акт коригування від 17.07.2023 до Акту надання Послуги від 30.04.2023 - сума коригування від`ємна: - 59 775,52 грн; - Акт коригування від 18.08.2023 до Акту надання Послуги від 31.05.2023 - сума коригування: 29 560,76 грн
Відповідачем надані Послуги за Договором за період червень 2023 року - грудень 2023 року оплачені не були.
Отже, внаслідок невиконання Відповідачем зобов`язань щодо оплати послуг за Договором за період червень 2023 року - грудень 2023 року утворилась заборгованість у розмірі: 161 141 551,34 - 59 775,52 + 29 560,76 = 161 111 336,58 грн
Загальна сума заборгованості за період січень-грудень 2023 склала 251 035 966,10 грн
У вищезазначених актах наданих послуг сторони підтвердили факт належного надання Виконавцем Послуги Користувачу, відповідно до умов Договору, і що Користувач не має претензій до Виконавця стосовно наданої Послуги.
При цьому у виставлених відповідачу рахунках позивач зазначив про погодження планових обсягів на відповідні місяці, про застосований тариф на послуги та умови розрахунків згідно з умовами укладеного договору.
У матеріали позивачем надано відомості щодо виставлених рахунків (зокрема, щодо підписання, дати відправлення та доставлення рахунків).
При цьому сторонами до актів наданих послуг було підписано акти коригування на підставі зміни фактичних обсягів. 
Позивачем надано відомості, зокрема щодо підписання, дати відправлення та доставлення актів коригування (за період жовтень - грудень 2022 та квітень - травень 2023).
Матеріали справи містять надані позивачем списки відправлення кореспонденції, у тому числі відповідачу, протоколи створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису позивача та відповідача до відповідних документів.
За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).
З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Як убачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли із договору про надання послуг з диспечерського (оперативно-технологічного) управління, укладеного для забезпечення функціонування ринку електричної енергії.
Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулювання відносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначає Закон України “Про ринок електричної енергії”.
Згідно з наведеними у ст. 1 цього Закону визначеннями учасник ринку електричної енергії (далі - учасник ринку) - це виробник, електропостачальник, трейдер, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець, оператор установки зберігання енергії та споживач, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії у порядку, передбаченому цим Законом; Оператор системи передачі - юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії; диспетчерське управління - оперативно-технологічне управління об`єднаною енергетичною системою України із забезпеченням надійного і безперебійного постачання електричної енергії споживачам з додержанням вимог енергетичної безпеки.
Відповідно до ст. 33 Закону України "Про ринок електричної енергії" Оператор системи передачі здійснює, зокрема диспетчерське (оперативно-технологічне) управління режимами роботи ОЕС України відповідно до цього Закону, кодексу системи передачі та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.
Кодексом системи передачі, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №309 (далі - Кодекс системи передачі), передбачено, що управління режимами роботи ОЕС України з виробництва, передачі, розподілу, споживання електричної енергії та зберігання енергії для забезпечення здатності енергосистеми задовольняти сумарний попит на електричну енергію та потужність у кожний момент часу з дотриманням вимог енергетичної, техногенної та екологічної безпеки здійснюється шляхом диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (далі - диспетчерське управління). Функції диспетчерського управління ОЕС України та організацію паралельної роботи з енергетичними системами інших держав здійснює ОСП. Диспетчерське управління поширюється на суб`єктів господарювання, об`єкти електроенергетики або об`єкти електроспоживання та/або УЗЕ яких підключені до ОЕС України (п. 1.1 - 1.3 глави 1 розділу VII Кодексу системи передачі).
За приписами ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема договори про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
Відповідно до ч. 4 ст. 33 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи передачі надає послуги з передачі електричної енергії та послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління учасникам ринку на підставі договорів, укладених на основі типових договорів про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. Типові договори про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління затверджуються Регулятором.
Типовий договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління є додатком 5 до Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309 (далі - Типовий договір).
Як слідує з матеріалів справи, між позивачем як оператором системи передачі, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління ОЕС України (Виконавець), та відповідачем (Користувач) укладено договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 04.06.2019 №0505-03041, за яким Виконавець зобов`язався надавати послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління об`єктами Користувача у складі об`єднаної енергетичної системи ОЕС України, а саме: забезпечити надійне та ефективне функціонування ОЕС України, зокрема безперебійне постачання електричної енергії споживачам з додержанням вимог операційної безпеки, а Користувач зобов`язався здійснювати оплату за надану Послугу відповідно до умов цього Договору (п. п. 1.1, 1.2 договору) (тут і далі - в редакції додаткової угоди до договору від 20.12.2021).
Умовами укладеного між сторонами договору передбачено, що Користувач зобов`язується здійснювати розрахунки за договором своєчасно та в повному обсязі (пп. 3.2.1 договору).
Умови оплати визначені розділом 2 договору.
Так, розрахунок за надану Послугу здійснюється на умовах часткової попередньої оплати вартості Послуги за поточний розрахунковий період згідно із нижчезазначеною системою платежів і розрахунків: до 10 числа розрахункового місяця - 35 % вартості Послуги; до 20 числа розрахункового місяця - 35 % вартості Послуги; до останнього банківського дня календарного місяця - 30 % вартості Послуги (п. 2.5 договору).
Відповідно до п. 2.6 договору плановий обсяг Послуги на розрахунковий період визначається на основі наданих Користувачем повідомлень в тому числі щодо планового обсягу передачі електричної енергії на розрахунковий період.
Пунктом 2.7 договору, зокрема передбачено, що Користувач здійснює розрахунок з ОСП за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання Послуги, наданих Виконавцем, або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою “Системи управління ринком” (далі - СУР), або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді.
Оплату вартості Послуги, після коригування обсягів, Користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта надання Послуги (включно).
Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтями 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
За приписами ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У період з січня 2023 року – грудень 2023 року позивачем надано відповідачу передбачені договором послуги, про що сторонами без зауважень та заперечень підписано відповідні акти надання послуги, та у подальшому - акти коригування до актів надання послуги (за жовтень-грудень 2022; квітень 2023 року - травень 2023 року).
Відповідачем протягом січень 2023 року - грудень 2023 року здійснювалась оплата послуг за договором, що підтверджується наданою позивачем випискою з рахунку.
Разом з тим, починаючи з січня 2023 року, відповідачем не сплачено попередню поетапну оплату планової вартості послуг (три платежі згідно з п. 2.5 договору), вартість послуг на підставі підписаних актів надання послуг (до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно)) та вартість послуг після коригування обсягів (до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта надання Послуги (включно)) (згідно з п. 2.7 договору), в результаті чого на момент подачі заяви про збільшення позовних вимог у нього утворилась заборгованість в сумі 251 035 966,10 гривні.
Доказів, які би спростовували зазначену заборгованість, суду не подано.
Враховуючи вищенаведене, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що позовні про стягнення 251 035 966,10 грн належним чином обгрунтовані.
У відзиві на позовну заяву відповідач підтвердив факт укладення між позивачем та відповідачем Договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технічного) управління № 0505-03041 від 04.06.2019 та додаткових угод до нього, а також наявність наданих позивачем, але не оплачених відповідачем послуг згідно цього Договору за період з січня по травень 2023 року.
Поруч з цим, відповідно до заяви АТ "Хмельницькобленерго" про визнання частини позовних вимог, поданої до суду 19.02.2024, відповідач визнає вимоги щодо стягнення основного боргу в сумі 251 035 966,10 грн за прострочення своїх зобов`язань по Договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технічного) управління № 0505-03041 від 04.06.2019 за період з 01.01.2023 по 31.12.2023. У зв`язку з цим додатково просить вирішити питання згідно ст. 130 ГПК України про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. 
Судами враховується, що відповідно до ст. 191 ГПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
З огляду на вищенаведене, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення  251 035 966,10 грн заборгованості, враховуючи відсутність обставин, які би свідчили про невідповідність визнання позовних вимог закону або про порушення прав чи інтересів інших осіб, суд першої інстанції підставно вказав, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 251 035 966,10 грн заборгованості підлягають задоволенню.

Оскільки невиконання або неналежне виконання користувачем зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуг, отриманих за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, позивач просить стягнути з відповідача 2 082 617,20 грн 3% річних, 3 930 997,26 грн інфляційних втрат згідно з поданим розрахунком (з січня по грудень 2023) та з урахуванням збільшення розміру позовних вимог.
Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 04.10.2019 у справі №915/880/18, від 26.09.19 у справі №912/48/19, від 18.09.2019 у справі №908/1379/17 тощо).
Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції та 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18). 
Судами здійснено перевірку поданого позивачем розрахунку заявлених до стягнення 2 082 617,20 грн 3% річних, 3 930 997,26 грн інфляційних втрат та встановлено, що вказані нарахування здійснені у можливих межах, з огляду на що колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про їх правомірнісь та задоволення.
Доказів на спростування заявлених до стягнення нарахувань суду не подано.

Також позивач просить стягнути з відповідача 23 704 942,94  грн пені та 7 020 865,29 грн штрафу. Позовні вимоги в цій частині заявлено відповідно до умов п. 6.1 та 6.10 договору та на підставі ст. 549 ЦК України, ст.ст. 230-232 ГК України. 
За результатами перевірки розрахунків пені та штрафу на предмет відповідності умовам укладеного сторонами договору (зі змінами), вимогам чинного законодавства, суд першої інстанції визнав здійснені нарахування правомірним.
При цьому відхиляючи посилання відповідача на застосування приписів постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану", місцевий господарський суд зазначив, що пп. 16 п. 1 вищезазначеної постанови НКРЕКП, який набрав чинності 26.04.2022, не розповсюджує свою дію на спірні правовідносини, оскільки нарахування пені та штрафу позивачем здійснено до 26.04.2022.
Однак з таким висновком колегія суддів не погоджується, оскільки матеріалами справи стверджується виникнення заборгованості відповідача по договору за період з січня 2023 по грудень 2023, що встановлено вище. Подані позивачем розрахунки штрафних санкцій також проведені за період з січня 2023 по січень 2024. Вказане свідчить про помилковість висновків суду в цій частині, а період нарахування санкцій цілком підпадає в часових межах під дію положень постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 з прийнятими до неї змінами.
Досліджуючи можливість застосування положень вказаної постанови НКРЕКП до вимог  позивача про стягнення нарахованих штрафних санкцій, з врахуванням заперечень позивача щодо юридичної сили нормативно-правових актів, колегія суддів звертається до правового висновку Верховного Суду, викладеного в пунктах 8.13.1 - 8.13.38 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.04.2024 у справі № 911/1359/22, який полягає у наступному.
"8.13.1. Правовий статус НКРЕКП, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначає Закон України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг".
8.13.2. Відповідно до статті 1 вказаного Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Особливості спеціального статусу Регулятора обумовлюються його завданнями і повноваженнями та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливостях організації та порядку діяльності Регулятора, в особливому порядку призначення членів Регулятора та припинення ними повноважень, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Регулятора та гарантії незалежності в прийнятті ним рішень у межах повноважень, визначених законом, встановленні умов оплати праці членів та працівників Регулятора.
8.13.3. Згідно з частиною 1 статті 3 цього Закону Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.
8.13.4. Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належать, зокрема, затвердження правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів, який включає в тому числі положення щодо особливостей розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів з третіми державами, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.
8.13.5. Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» Регулятор має право приймати рішення, що є обов`язковими до виконання учасниками ринку.
8.13.6. Пунктом 3 частини 2 статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» визначено, що Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції. Згідно частини 2 цієї статті рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою.
8.13.7. Відповідно до пункту 1 частини 1 вказаного Закону для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції.
8.13.8. Отже, НКРЕКП (Регулятор) здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції та є обов`язкові до виконання.
8.13.9. Об`єднана палата констатує, що постанова № 332 від 25.02.2022 (у редакції від 26.04.2022) прийнята НКРЕКП (Регулятором) в межах своїх повноважень, а тому її положення, у тому числі, підпункт 16 пункту 1, відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії, є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності.
8.13.10. Що стосується посилання скаржника на те, що у даному випадку мали застосовуватися норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, оскільки вони мають вищу юридичну силу ніж постанова НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 (у редакції від 26.04.2022) Об`єднана палата виходить з наступного.
8.13.11. Статтею 1 Конституції України передбачено, що Україна є правовою державою.
8.13.12. Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні №9-рп/2001 від 19.06.2001 у справі № 1-37/2001, в правовій державі існує сувора ієрархія нормативних актів, відповідно до якої постанови та інші рішення органів виконавчої влади мають підзаконний характер і не повинні викривляти сутність і зміст законів.
8.13.13. Отже, нормативні акти, що затверджуються Регулятором, не можуть суперечити Конституції України та законам, які регулюють господарські відносини на ринку електроенергії.
8.13.14. Відповідно до частини першої статті 66 Закону «Про ринок електричної енергії» купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами здійснюють виробники, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, трейдери, гарантований покупець та споживачі.
8.13.15. Істотні умови двосторонніх договорів визначені у частині третій статті 66 вказаного Закону, якими є, зокрема, умови про права, обов`язки та відповідальність сторін (пункт 8 частини третьої статті 66 Закону).
8.13.16. Згідно з частиною третьою статті 6 Закону «Про ринок електричної енергії» до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належить, зокрема, затвердження типових та примірник договорів, визначених цим Законом, а відповідно до частини четвертої цієї ж статті рішення Регулятора є обов`язковими до виконання учасниками ринку (крім споживачів, що не є учасниками оптового енергетичного ринку).
8.13.17. Таким чином, наведений аналіз нормативних актів дозволяє дійти висновку, що Регулятор наділений повноваженням нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, зокрема, через затвердження типових і примірних договорів.
8.13.18. Типові і примірні договори входять до системи джерел господарського договірного права як особливі нормативно-правові акти. Затвердження таких договорів уповноваженими державними органами є формою державною регулювання договірних відносин у сфері господарювання.
8.13.19. Відповідно до частини четвертої статті 179 ГК України типові договори затверджуються Кабінетом Міністрів України або у випадках, передбачених законом, іншим органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.
8.13.20. Одним з принципів функціонування ринку електричної енергії є відповідальність учасників ринку за недотримання правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньо добового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов договорів, що укладаються на цьому ринку (пункт 16 частини другої статті З Закону «Про ринок електричної енергії»).
8.13.21. Унормування відповідальності за невиконання договорів на ринку електроенергії відбувається, зокрема, шляхом визначення відповідних положень щодо відповідальності у типових договорах, які затверджуються Регулятором, і мають силу нормативно-правового акта.
8.13.22. Частина четверта статті 179 Господарського кодексу України  закріплює межі вільного розсуду сторін господарського договору при визначенні його умов, а саме обов`язковість відповідності умов господарського договору певного виду типовим договорам, затвердженим Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади. Укладаючи договір на основі типового договору, затвердженого відповідним державним органом в межах його компетенції, сторони повинні враховувати імперативні правила, що містяться в типовому договорі. Разом з тим сторони мають право конкретизувати його умови та доповнити їх, якщо такі доповнення не суперечать його змісту.
8.13.23. Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
8.13.24. В подальшому Законами України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, від 21.04.2022 № 02212-ІХ, від 22.05.2022 № 2263-ІХ, від 15.08.2022 № 2500-IX, від 16.11.2022 № 2738-IX, від 7.02.2023 № 2915-IX, від 2.05.2023 № 3057-IX, від 27.07.2023 № 3275-IX, від 8.11.2023 № 3429-IX, від  06.02.2024 № 3564-IX  «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджено укази Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 6.02. 2023 № 58/2023 , від 1.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023,від 6.11.2023 № 734/2023, від 5.02.2024 № 49/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
8.13.25. Статтею 1 Закону України від 12.05.2015 «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
8.13.26. Відповідно до частини 2 статті 9 цього Закону Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.
8.13.27. Статтею 17 вказаного Закону встановлено, що органи державної влади України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, громадські об`єднання, а також громадяни зобов`язані сприяти діяльності військового командування та військових адміністрацій у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану на відповідній території.
8.13.28. Відповідно до положень частини 1 статті 20 наведеного Закону правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону.
8.13.29. Об`єднана палата ураховує, що Національна комісія, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в преамбулі Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332  зазначила мету та підстави її прийняття.
8.13.30. Зокрема, Регулятор заначив, що такою метою є забезпечення операційної безпеки функціонування основної частини ОЕС України від 25 лютого 2022 року, ураховуючи Протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду та діє відповідно до законів України «Про ринок електричної енергії», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».
8.13.31. Згідно з пунктом 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".  
8.13.32. Згідно з підпунктом 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.
8.13.33. Отже, з урахування дії на території України воєнного стану, для учасників ринку електричної енергії, якими укладено типові договори відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та постанов НКРЕКП, пункт 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) - це бажана з точки зору держави модель поведінки, яка має обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії.
8.13.34. Підпункт 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) - це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».
8.13.35. Отже, Об`єднана палата доходить висновку про те, що рішення Регулятора щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечать нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України  про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що Регулятор в силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії.
8.13.36. При цьому Об`єднана палата наголошує на тому, що такі рішення Регулятора не скасовують встановлену нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України відповідальність за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії, та не встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк Регулятор, який наділений повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих йому Законом повноважень тимчасово зупинив нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.
8.13.37. Об`єднана палата звергає увагу, що норми постанови  №332 від 25.02.2022 (у редакції від 27.02.2022 № 333, у редакції від 26.04.2022 ) прийняті Регулятором в межах своїх повноважень.
8.13.38. Таким чином, хоча постанова НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 має нижчу юридичну силу порівняно з Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, втім її норми є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності на ринку електроенергії, зокрема, які уклали між собою двосторонні договори відповідно до статті 66 Закону України "Про ринок електричної енергії", що також обумовлено положеннями статті 179 Господарського кодексу України, яка встановлює нормативне обмеження вільного розсуду сторін господарського договору при визначенні його умов у разі укладання типового договору."
Враховуючи вищевказані помилкові висновки місцевого господарського суду, правову позицію Верховного Суду, якою спростовуються заперечення позивача, та виходячи з того, що договірні відносини сторін підпадають під дію постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022, норми якої є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні вимог позивача про стягнення 23 704 942,94 грн пені та 7 020 865,29 грн штрафу. Відповідно рішення місцевого господарського суду в цій частині підлягає скасуванню.
Зважаючи, що апелянт не оскаржує висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання відповідача про зменшення нарахованих штрафних санкцій, інфляційних нарахувань та 3 % річних, колегія суддів не здійснює перевірку висновків в цій частині. 
Щодо доводів апелянта в частині неправильного розподілу судового збору за наслідками вирішення даного спору, колегія суддів зазначає наступне.
Як зазначалось вище, відповідно до заяви АТ "Хмельницькобленерго" про визнання частини позовних вимог, поданої до суду 19.02.2024, відповідач визнає вимоги щодо стягнення основного боргу в сумі 251 035 966,10 грн за прострочення своїх зобов`язань по Договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технічного) управління № 0505-03041 від 04.06.2019 за період з 01.01.2023 по 31.12.2023. У зв`язку з цим додатково просить вирішити питання згідно ст. 130 ГПК України про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Місцевий господарський суд з даного приводу правильно зазначив, що зі змісту та суті поданої заяви, остання відповідає положенням ст. 46, 191 ГПК України та є заявою про визнання позову.
Разом з цим, у клопотанні про вирішення питання повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, судом першої інстанції відмовлено. 
Мотивуючи таку відмову суд вказав, що відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, тобто за клопотанням ініційованим позивачем, а не відповідачем. При цьому вирішення питання про повернення судового збору за ст. 130 ГПК України здійснюється за умови визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з врахуванням слідуючого.
Частина 1 ст. 130 ГПК України визначає, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Матеріалами справи стверджується, що відповідач визнав вимоги щодо стягнення основного боргу у відзиві на позов від 31.07.2023, а також окремою заявою від 19.02.2024, яка подана після збільшення розміру позовних вимог позивачем. Водночас такі дії вчинені останнім до початку розгляду справи по суті, відповідно до ухвали суду від 26.02.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено її розгляд по суті на 21.03.2024. Отже дії відповідача вчинені до початку розгляду справи по суті.
Слід відмітити, що ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" серед підстав повернення судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила, відсутня така підстава як визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. Отже в такому випадку повернення 50 відсотків судового збору за клопотанням позивача є неможливим.
Натомість ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" повністю дублює положення ч. 1 ст. 130 ГПК України. 
За таких обставин доводи апелянта в цій частині є обгрнутованими та підставними, внаслідок чого рішення місцевого господарського суду щодо розподілу судових витрат підлягає зміні, з вирішенням судом апеляційної інстанції питання повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Отже, апеляційна скарга АТ "Хмельницькобленерго" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 21.03.2024 у справі № 924/759/23 частковому скасуванню та зміні з підстав невідповідності висновків обставинам справи та порушенням норм процесуального права.
Витрати скаржника по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України в зв`язку з задоволенням апеляційної скарги покладаються на позивача.     
Керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
                     
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" задоволити. 
2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 21 березня 2024 року у справі №924/759/23 скасувати в частині стягнення 23 704 942,94 грн пені, 7 020 865,29 грн штрафу. Прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні вимог відмовити. Змінити рішення в частині розподілу судових витрат.
Викласти резолютивну частину рішення в новій редакції:
Позов задоволити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" (29018, Хмельницька область, місто Хмельницький, вулиця Храновського, будинок 11а, код ЄДРПОУ 22767506) на користь  Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25, код ЄДРПОУ 00100227) 251 035 966,10 грн заборгованості, 2 082 617,20 грн 3% річних, 3 930 997,26 грн інфляційних втрат, 579 900,00 грн витрат по сплаті судового збору.
Видати наказ.
В задоволенні вимог про стягнення 23 704 942,94 грн пені та 7 020 865,29 грн штрафу відмовити.
Повернути Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25, код ЄДРПОУ 00100227) з Державного бюджету України 50% сплаченого судового збору в сумі 579 900,00 грн в зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог.
3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25, код ЄДРПОУ 00100227) на користь Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" (29018, Хмельницька область, місто Хмельницький, вулиця Храновського, будинок 11а, код ЄДРПОУ 22767506) 691 330,69 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Видати наказ.
4. Доручити Господарському суду Хмельницької області на виконання постанови видати накази. 
5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
6. Справу № 924/759/23 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "25" червня 2024 р.

Головуючий  суддя                                                                      Тимошенко О.М. 

        Суддя                                                                                              Грязнов В.В.  

Суддя                                                                                              Крейбух О.Г.