ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 р. 	Справа № 520/8816/23	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі №520/8816/23
за позовом         ОСОБА_1  
до        Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області           
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ в Харківській обл.) в якому просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській обл., які полягають в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 70% грошового забезпечення з 01.01.2016. 
- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській обл. перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі 85% грошового забезпечення з 01.01.2016, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2016 без використання при такій виплаті постанов КМУ чи інших нормативно-правових актів, які надають боржнику можливість для відстрочення виплат з урахуванням проведених виплат.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 р. адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській обл., які полягають в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 70% грошового забезпечення з 01.01.2016.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській обл. перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 у розмірі 85% грошового забезпечення з 01.01.2016, з урахуванням проведених виплат.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнути з ГУ ПФУ в Харківській обл. за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 858,88 грн.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Харківській обл., як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ). 
Повідомив, що до 01.01.2016 основний розмір пенсії позивача складав 83% грошового забезпечення, оскільки вислуга років позивача складає 31 рік 5 місяців 29 днів. З 01.01.2016 пенсію позивача перераховано відповідно до ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103 (далі - Постанова №103).
Вказав, що пенсія позивачеві у розмірі 85 % грошового забезпечення ніколи не виплачувалася.
Зазначив, що відповідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Закону №1166 від 27.03.2014, що діє на час виникнення права на перерахунок) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. У зазначеній редакції положення Закону №2262-ХІІ були застосовані відповідачем при обчислені розміру пенсії позивачу при її перерахунку з 01.01.2018.
Звертає увагу, що розмір пенсії позивача після проведених перерахунків збільшився, таким чином умови його пенсійного забезпечення не погіршилися, позаяк відповідачем не було вчинено, спрямованих на зменшення його розміру у порівнянні з попереднім розміром пенсії.
Також апелянт вважає, що частина позовних вимог знаходиться за межами передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) шестимісячного строку звернення до суду.
Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, що не перешкоджає розгляду справи в силу приписів ч. 4 ст. 304 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного судового рішення, норм процесуального та матеріального права, вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено такі обставини.
Позивачу призначено пенсію на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992.
Відповідно до листа ГУ ПФУ в Харківській обл. від 17.03.2023 позивач отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". 
З 01.01.2016 пенсію позивача було перераховано та її основний розмір склав 70% грошового забезпечення.
Таким чином, ГУ ПФУ в Харківській обл. зменшено розмір пенсії позивача до 70 % грошового забезпечення.
Позивач не погодився зі зменшенням відсоткового значення грошового забезпечення, звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно зменшено відсоткове значення основного розміру пенсії позивача з 85% до 70% сум грошового забезпечення з 01.01.2016.
Враховуючи приписи ст. 308 КАС України, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в межах задоволених позовних вимог.
Колегія суддів частково погоджується такими з висновками суду першої інстанції та зазначає.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон № 2262-ХІІ.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Харківській обл. в частині зменшення відсоткового значення основного розміру пенсії позивача з 85% до 70% сум грошового забезпечення та зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 виходячи з розрахунку 85% сум грошового забезпечення з 01.01.2016, колегія суддів зазначає.
Статтею 13 Закону № 2262-ХІІ визначено розміри пенсій за вислугу років.
Пенсія позивачу призначена 14.08.2000.
На момент призначення позивачеві пенсії її розмір визначався таким приписами п. а) ч. 1 ст. 13 Закону №2262-ХІІ: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Так, матеріалами справи підтверджено, що на момент призначення пенсії вислуга років позивача складала 31 рік 5 місяців 29 днів.
Таким чином відсотковий розмір пенсії позивача складав 83% грошового забезпечення (50% за вислугу років 20 років + (3% за кожний рік вислуги понад 20 років *11 років).
Тому, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги в частині помилкового визначення судом першої інстанції відсоткового значення розміру пенсії позивача.
Як наслідок в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Щодо  перерахунку відповідачем пенсії  виходячи з розрахунку 70% сум грошового забезпечення з 01.01.2016 колегія суддів.
08.07.2011 прийнято Закон №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011, пп. 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, зокрема у ч.2 ст. 13 цифри "90" замінено цифрами "80".
27.03.2014 прийнято Закон №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 01.04.2014, крім деяких положень, п. 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у ч.2 ст. 13 цифри "80" замінено цифрами "70". Ці зміни набрали чинності з 01.05.2014.
Статтею 63 Закону №2262-ХІІ визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.
13.02.2008 постановою Кабінету Міністрів України №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №45).
Згідно з п. 3 Порядку № 45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.
Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Стаття 13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.
Зміни до статті 63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.
Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до ст. 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.
За таких обставин, при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ст. 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.02.2019 по справі №240/5401/18.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як встановлено колегією суддів, розмір пенсії позивача станом до 01.01.2016 складав 83% грошового забезпечення.
Відповідно до висновку про призначення пенсії позивачу, останньому пенсія призначена у розмірі 83 % грошового забезпечення (а.с. 26)
Розмір пенсії позивача станом з 01.01.2016 склав 70% грошового забезпечення.
Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем вчинено протиправні дії щодо зменшення відсоткового значення основного розміру пенсії ОСОБА_1 до 70% сум грошового забезпечення з 01.01.2016, при цьому колегія суддів вказує на помилкове визначення судом першої інстанції відсоткового значення розміру пенсії позивача, яке має складати 83% замість помилково вказаного позивачем та судом першої інстанції 85 % грошового забезпечення.
За таких умов належним способом захисту порушеного права позивача є задоволення позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській обл. перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 виходячи з розрахунку 83 % сум грошового забезпечення з 01.01.2016.
Таким чином рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення відсоткового значення перерахованої позивачеві пенсії з 01.01.2016, виходячи з розміру 85% грошового забезпечення.
Доводи апелянта про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду в частині позовних вимог, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а, оскільки обставини у справі, яка переглядається апеляційним судом, не є тотожними обставинам, за яких Верховний Суд ухвалив постанову у справі № 510/1286/16-а, спірні правовідносини в якій врегульовані нормами Закону України від 16.12.1993 за № 3723-ХІІ «Про державну службу».
Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За змістом частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині зобов`язання ГУ ПФУ у Харківській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 у розмірі 85% грошового забезпечення з 01.01.2016, з урахуванням проведених виплат, з ухваленням у цій частині постанови про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. 242, 243, 311, 315, 317, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити частково.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року по справі №520/8816/23 - скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 у розмірі 85% грошового забезпечення з 01.01.2016, з урахуванням проведених виплат.
Ухвалити постанову, якою в скасованій частині позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 у розмірі 83% грошового забезпечення з 01.01.2016, з урахуванням проведених виплат.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року в іншій частині – залишити без змін.. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич 	
Судді	   	О.А. Спаскін    О.В. Присяжнюк