ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2024 року                                                                                     Справа № 918/463/22 
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Розізнана І.В. ,  суддя Грязнов В.В. 
секретар судового засідання Соколовська О.В.
за участю представників:
скаржника АТ "Державний експортно-імпортний банк України" - Орендівський В.І. 
Компанія ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) - Маковей О.Г. 
інші учасники справи - не з`явилися 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 16.04.2024 у справі №918/463/22 (постановлену суддею Горплюком А.М., повний текст складений 22.04.2024)
за заявою Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 16.04.2024 у справі №918/463/2 визнано грошові вимоги кредитора Компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC (створена за законодавством штату Вайомінг, Сполучені Штати Америки, реєстраційний номер 2017-000737609, 229 Дженні Лейн, Коді, Вайомінг 82414 (229 Jenni Lane, Cody, Wyoming 82414) до боржника з включенням їх до реєстру вимог кредиторів у розмірі
- 5 368,00 грн судового збору - перша черга реєстру вимог кредиторів;
- 11 824 431 090,57 грн, що за офіційним курсом Національного банку України є еквівалентом 323 349 296,68 доларів США - четверта черга реєстру вимог кредиторів.
В решті вимог – відмовлено.
Розпоряднику майна включити вимоги Компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC до реєстру вимог кредиторів враховуючи зміни внесені даною ухвалою.
Місцевий господарський суд погодився із уточненим розрахунком Компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC, де вказано порядок нарахування, розмір заборгованості, період початку та закінчення нарахування, а також суму відсотків та комісії. Також суд першої інстанції відмовив у стягненні пені (неустойки) в іноземній валюті, оскільки розмір та порядок нарахування останньої не встановлено Договорами. Місцевий господарський суд повважав, що оскільки для стягнення пені (неустойки) відсутні підстави, відтак в задоволенні заяви Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк  України" про застосування наслідків пропуску строку позовної давності слід відмовити.
Не погоджуючись із постановленою ухвалою, Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 16.04.2024 у справі №918/463/22 в частині визнання грошових вимог компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC в розмірі 11 824 431 090,57 грн. Ухвалити нове рішення, яким відмовити у визнанні грошових вимог компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC в розмірі 11 824 431 090,57 грн. Стягнути з компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3028,00 грн.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає наступне:
- судом першої інстанції під час нового розгляду вимог компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC не виконано повністю вказівки Верховного Суду викладені у постанові від 12.12.2023 у справі №918/463/22 та не враховано висновки Верховного Суду щодо застосування норм права;
- при новому розгляді заяви компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC з грошовими вимогами до боржника від 03.03.2023 із врахуванням доповнень компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC від 29.03.2024 до заяви про грошові вимоги, Господарським судом Рівненської області всупереч вказівок Верховного Суду, що містяться у постанові від 12.12.2023 у справі №918/463/22 не було встановлено дійсний розмір грошового зобов`язання боржника;
- компанією ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC не додано до заяви про грошові вимоги від 03.03.2023 та доповнень від 29.03.2024 банківські виписки про стан боргу з моменту видачі кредитних коштів до дати розгляду грошових вимог, а також облікових регістрів, в яких була б відображена кредитна заборгованість позичальника УКРЛЕНДФАРМІНГ ПіЕлСі (UKRLANDFARMING PLC) за кредитним договором.
- самі розрахунки заборгованості, без надання доказів отримання кредитних коштів позичальником - УКРЛЕНДФАРМІНГ ПіЕлСі (UKRLANDFARMING PLC) не можуть бути належним та допустимим доказом її наявності та розміру, оскільки не є касовим документом та документом первинного бухгалтерського обліку, відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність";
- місцевий господарський суд був позбавлений можливості встановити дійсний розмір заборгованості та перевірити зазначену ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC суму заборгованості, оскільки компанією ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC не подано первинних документів (платіжних доручень, меморіальних ордерів, виписок з особового рахунку у банку тощо), а також облікових регістрів, в яких була б відображена кредитна заборгованість позичальника УКРЛЕНДФАРМІНГ ПіЕлСі (UKRLANDFARMING PLC) за кредитним договором.
16.05.2024 матеріали справи №918/463/22 надійшли на адресу суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 16.04.2024 у справі №918/463/22 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали та надати Північно-західному апеляційному господарському суду належні докази сплати 5024,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції.
29.05.2024 на адресу суду від Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено докази сплати судового збору.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2024 відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 16.04.2024 у справі №918/463/22. Розгляд апеляційної скарги призначений на 18.06.2024 об 11:30 год. Запропоновано учасникам справи у строк до надіслати до 14.06.2024 Північно-західного апеляційного господарського суду письмові відзиви на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст. 263 ГПК України, та докази надсилання копії відзивів та доданих до них документів іншим учасникам справи.
13.06.2024 на адресу суду через систему Електронний суд від компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі, ухвалу Господарського суду Рівненської області в частині визнання кредиторських вимог компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC залишити без змін. 
У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в останній.
У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC заперечив доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві. 
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про місце, час і дату судового засідання повідомлялися належним чином.  
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.
Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутності інших учасників справи. 
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийняття оскаржуваної ухвали суду, зазначає наступне.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02.02.2023 відкрито провадження у справі №918/463/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива"; визнано вимоги кредитора Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" у розмірі 5 072 166 783,17 грн, 24810,00 грн судового збору за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство та 58500,00 грн авансування винагороди арбітражного керуючого; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" строком на сто сімдесят календарних днів, до 22.07.2023; розпорядником майна призначено Ткачука Олександра Вікторовича; з метою виявлення кредиторів, здійснено оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" на офіційному веб-порталі судової влади України; тощо.
02.02.2023 з метою виявлення кредиторів, здійснено оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" на офіційному веб-порталі судової влади України, де зазначено граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника, а саме - протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Компанія ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС / TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC звернулася до суду із заявою про визнання грошових вимог до боржника.
Ухвалою суду від 25.04.2023 визнано грошові вимоги кредитора Компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC (створена за законодавством штату Вайомінг, Сполучені Штати Америки, реєстраційний номер 2017-000737609, 229 Дженні Лейн, Коді, Вайомінг 82414 (229 Jenni Lane, Cody, Wyoming 82414) до боржника з включенням їх до реєстру вимог кредиторів у розмірі: 5 368,00 грн судового збору - перша черга реєстру вимог кредиторів; 15 293 640 199,51 грн, що за офіційним курсом Національного банку України є еквівалентом 418 217 820,74 доларів США - четверта черга реєстру вимог кредиторів.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.08.2023 змінено ухвалу Господарського суду Рівненської області від 25.04.2023 в частині розгляду заяви про визнання грошових вимог Компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC до боржника та викладено пункт 4 цієї ухвали у наступній редакції:
"Визнати грошові вимоги кредитора Компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС / TNA CORPORATE SOLUTIONS до боржника з включенням їх до реєстру вимог кредиторів у розмірі: 5368 грн судового збору - перша черга реєстру вимог кредиторів; 123 12 045 276,28 грн, що за офіційним курсом НБУ є еквівалентом 336 683 528,39 доларів США - четверта черга реєстру вимог кредиторів; 2 981 594 923,23 грн, що за офіційним курсом НБУ є еквівалентом 81 534 292,35 доларів США - шоста черга реєстру вимог кредиторів."
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.12.2023 постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 та ухвалу Господарського суду Рівненської області від 25.04.2023 у справі №918/463/22 в частині розгляду заяви Компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС / TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC про визнання грошових вимог до боржника скасовано, справу №918/463/22 в скасованій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Рівненської області.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 16.04.2024 у справі №918/463/2 визнано грошові вимоги кредитора Компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC (створена за законодавством штату Вайомінг, Сполучені Штати Америки, реєстраційний номер 2017-000737609, 229 Дженні Лейн, Коді, Вайомінг 82414 (229 Jenni Lane, Cody, Wyoming 82414) до боржника з включенням їх до реєстру вимог кредиторів у розмірі 5 368,00 грн судового збору - перша черга реєстру вимог кредиторів; 11 824 431 090,57 грн, що за офіційним курсом Національного банку України є еквівалентом 323 349 296,68 доларів США - четверта черга реєстру вимог кредиторів. В решті вимог – відмовлено.
Із вказаною ухвалою в частині визнання грошових вимог компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC в розмірі 11 824 431 090,57 грн не погодилося Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" та звернулося до суду із апеляційною скаргою. 
Судом при дослідженні заяви та долучених доказів до останньої встановлено, що 25.06.2011 між УKPЛЕНДФАРМІНГ ПіЕлСі (UKRLANDFARMING PLC), як позичальником, Дойче Банк АГ, Лондонська Філія і Сбербанком росії, як організаторами, Дойче Банк Люксембург С.А., як агентом і агентом із забезпечення, і Дойче Банк АГ, Лондонська Філія, і Сбербанком росії, як первинними кредиторами було укладено Договір про надання кредитної лінії на суму 600 000 000 доларів США.
В подальшому до вказаного Кредитного договору Позичальником, Початковими гарантами, Існуючим організатором, Кредиторами, Агентом, що складає повноваження, та Агентом із забезпечення, що складає повноваження неодноразово вносились зміни.
Додатком №6 "Договір зі змінами та доповненнями" до Кредитного договору від 13.07.2018, вказаний Кредитний договір викладено в останній новій редакції зі змінами і доповненнями (далі по тексту - Кредитний договір, переклад на українську мову - том 2 а.с. 324 - 550 заяви кредитора).
Відповідно до п. 2.1. розділу 2 "Кредитна лінія" додатку № 6 "Договір зі змінами та доповненнями" Кредитного договору в останній редакції: (а) Кредитори за Траншем Al надають Позичальникові строкову кредитну лінію в загальній сумі до Загального обсягу зобов`язань за Траншем Al; (b) Кредитори за Траншем А2 надають Позичальникові строкову кредитну лінію в загальній сумі до Загального обсягу зобов`язань за Траншем А2; та (с) Кредитори за Траншем В надають Позичальникові строкову кредитну лінію в загальній сумі до Загального обсягу зобов`язань за Траншем В.
Згідно з підпунктами (b) та (с) п. 2.2. "Права та обов`язки Фінансуючих сторін" розділу 2 "Кредитна лінія" додатку № 6 "Договір зі змінами та доповненнями" Кредитного договору в останній редакції: відповідно до пункту 26.2 (Солідарний кредитор) права кожної Фінансуючої сторони за Фінансовими документами або у зв`язку з ними є окремими і незалежними правами, і будь-яка заборгованість, що виникає за Фінансовими документами перед Фінансуючою стороною з боку Сторони, що прийняла зобов`язання, є окремою та незалежною заборгованістю. Фінансуюча сторона може, якщо інше не зазначено у Фінансових документах, окремо реалізувати свої права за Фінансовими документами.
Розділ 5 Кредитного договору в останній редакції описує проценти за користування кредитом, порядок їх нарахування та сплати.
Згідно з п. 6.1 "Погашення кредитів" розділу 4 "Погашення, дострокове погашення та скасування" додатку № 6 "Договір зі змінами та доповненнями" Кредитного договору в останній редакції передбачено порядок погашення позичальником кредитів.
У п. 6.2 "Продовження Початкової дати остаточного погашення" "Погашення, дострокове погашення та скасування" додатку № 6 "Договір зі змінами та доповненнями" Кредитного договору в останній редакції передбачено продовження Початкової дати остаточного погашення.
На виконання укладеного Кредитного договору, кредитори надали, а позичальник отримав грошові кошти в розмірі 500 000 000,00 дол. США, що підтверджується виписками з банківських рахунків, що долучені до доповнень до заяви з грошовими вимогами від 03.03.2023 (том 3 а.с. 104 - 125 заяви кредитора).
Відповідно до частини 2 "Початкові поручителі" Додатку №2 "Початкові сторони, що прийняли зобов`язання" Кредитного договору в останній редакції, початковим поручителем є, серед інших, ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Нива", реєстраційний № 32404621, юрисдикція Україна.
06.11.2019 ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Нива" (код ЄДРПОУ 32404621), в якості поручителя, UKRLANDFARMING PLC (УКРЛЕНДФАРМІНГ ПіЕлСі), в якості позичальника, на користь ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) в якості агента із забезпечення, уклали Договір поруки стосовно кредитного договору на суму 600 000 000 доларів США від 24 червня 2011 (з наступними змінами та доповненнями, надалі - Договір поруки, том 1 а.с. 140 - 179 заяви кредитора).
Пунктами (А) та (В) Договору поруки передбачено: (А) Кредитори та позичальник уклали первинний Кредитний договір (як цей термін визначено нижче), відповідно до якого кредитори надали позичальнику кредитну лінію. (В) Позичальник та агент із забезпечення, серед інших, уклали договір про внесення змін та викладення у новій редакції від 13 липня 2018 року ("Договір про внесення змін") щодо первинного Кредитного договору.
За змістом п. 1.1. Договору поруки, "Період Поруки" означає період, який починається в дату укладення цього договору та закінчується (і) 30 червня 2031 року або (іі) в дату, в яку агент із забезпечення підтверджує, що всі забезпечені зобов`язання були безповоротно і в повному обсязі сплачені або погашені і всі суми зобов`язань зменшилися до нуля, залежно від того яка дата настане раніше.
Відповідно до п. 1.4. "Застосування положень Кредитного Договору" Договору поруки, статті 8.3 (Штрафні відсотки), 10.4 (Втрати від процентної різниці), 12 (Перерахунок з врахуванням податків та відшкодування), 14 (Інші відшкодування), 16 (Витрати та витрати), 23 (Заміна Кредиторів), 24 (Заміна Боржників), 30 (Способи оплати), 31 (Взаємозалік), 33.1 (Звіти), 33.2 (Свідоцтва та визначення), 34 (Часткова недійсність), 36 (Засоби судового захисту та відмови від прав), 35 (Внесення змін та відмови) та 37 (Конфіденційність) Кредитного договору вважаються складовими частинами цього договору, так якби вони були чітко включені в нього і так якби всі посилання в таких Статтях на: 1.4.1 "цей Договір" були посиланнями на цей договір; та 1.4.2 позичальника або боржника були посиланнями на поручителя.
Пунктом 2.1. Договору поруки передбачено, що поручитель остаточно і безумовно: зобов`язується перед агентом із забезпечення та кожною фінансовою стороною, що: він забезпечить своєчасне виконання кожним іншим боржником усіх його зобов`язань за фінансовими документами; та в будь-якому випадку, коли будь-який інший боржник не оплачує в належний строк будь-яку суму за будь-яким фінансовим документом або у зв`язку з ним, поручитель негайно на вимогу агента із забезпечення сплатить таку суму, так ніби він є основним боржником.
Поручитель погоджується перед кожною фінансовою стороною, що у випадку якщо будь-які гарантовані ним зобов`язання, є або стають невиконуваними в примусовому порядку, недійсними або незаконними, то він, в якості свого окремого та основного зобов`язання, відшкодує кожній фінансовій стороні негайно на вимогу будь-які витрати, збитки чи зобов`язання, які в неї виникають внаслідок того, що будь-який інший боржник не сплачує будь-яку суму яка мала б бути сплачена ним відповідно до будь-якого фінансового документа в дату, коли вона б стала належною до сплати, якби не така неможливість виконання в примусовому порядку, недійсність чи незаконність. Сума, належна до сплати поручителем відповідно до цього положення про відшкодування не перевищуватиме суми, яку він мав би сплатити відповідно до цієї Статті 2, якщо б заявлена сума була відшкодована на підставі гарантії. Цей Договір залишатиметься чинним до закінчення періоду поруки (п. 2.2. та п. 2.4. Договору поруки).
Відповідно до п. 3 Договору поруки, поручитель повинен невідкладно, але в будь-якому разі протягом 10 днів з дати письмової вимоги агента із забезпечення відповідно до Статті 2.1 (Надання Поруки) вище, вчиняти всі дії, які необхідні або бажані відповідно до чинного законодавства (або на вимогу агента із забезпечення) для виконання його обов`язків за цим договором (в тому числі, тією мірою, якою такі дії вимагаються чинним законодавством, - отримати Ліцензію НБУ). Ніщо в абзаці (а) вище не обмежує або впливає на зобов`язання поручителя відповідно до Статті 2.1 (Надання Поруки).
Згідно з п. 6.1. та п. 6.4. Договору поруки, ця порука є безперервною порукою і буде діяти до остаточного погашення всіх сум боржниками за фінансовими документами, незалежно від будь-якої проміжної оплати або погашення в цілому або частково. Без шкоди для загального змісту Статті 6.3 (Відмова від засобів захисту), поручитель чітко підтверджує, що він має намір, щоб дана порука застосовувалася час від часу до будь-яких (незалежно від їх істотності, характеру та обтяжливості) змін, збільшень, розширень або доповнень до будь-якого фінансового документу та/або будь-якої кредитної лінії або суми, яка надається за будь-якими фінансовими документами в цілях або у зв`язку з наступним: здійсненням реструктуризації; рефінансуванням існуючих кредитних ліній; рефінансуванням будь-якої іншої заборгованості; наданням кредитних ліній новим позичальникам; будь-яка інша зміна або розширення цілей, на виконання яких будь-яка така кредитна лінія або сума може час від часу надаватися; а також будь-якими комісійними платежами, витратами та/або витратами, пов`язаними з будь-чим із вищезазначеного.
Поручитель безвідмовно погоджується з умовами кожного фінансового документа, а також з будь-яким зміною або відмовою, здійсненими у відношенні будь-якого фінансового документа відповідно до Статті 36 (Внесення змін і відмови) Кредитного Договору (п. 6.10. Договору поруки).
Цей Договір та усі позадоговірні зобов`язання, що виникають на підставі цього договору або у зв`язку із ним, регулюються правом Англії (п. 15. Договору поруки).
Вказаним Договором поруки, встановлено, що саме Агент із забезпечення має право на отримання виконання зобов`язань Позичальником згідно Кредитного договору у новій редакції, а також на отримання виконання зобов`язань Поручителем відповідно до умов Договору поруки.
Тобто, саме ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC), а не будь-хто із Кредиторів має право на звернення до суду з метою примусового виконання зобов`язань по Кредитному договору в останній редакції та Договору поруки.
У зв`язку з невиконанням кредитного зобов`язання Позичальником, 03.01.2023 Компанія ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC направило UKRLANDFARMING PLC/УкрЛендФармінг ПіЕлСі Платіжну вимогу (переклад українською мовою - том 1 а.с. 35 заяви кредитора), в якій у зв`язку з порушенням строків розрахунку за Договором, як вказано в п. 22.20 (Дострокове виконання зобов`язань) Договору, оголошено, що всі Позики разом з нарахованими відмотками і всі інші суми, нараховані та непогашені відповідно до Фінансових документів, та що вказані в Додатку № 1 до цієї Платіжної вимоги, підлягають негайній сплаті. У зв`язку з цим, вимагають до 10 січня 2023 року (включно) здійснити сплату всіх сум, вказаних в Додатку до цієї Платіжної Вимоги.
До вказаної Платіжної вимоги долучено розрахунок заборгованості станом на 31.12.2022 (переклад українською мовою - том 1 а.с. 36 заяви кредитора), згідно якого заборгованість становить 418 217 820,74 дол. США, в тому числі: 13 334 231,71 дол. США неустойки, нараховані на 29.03.2016 згідно з договором про реструктуризацію від 30.03.2016, основний борг в розмірі 74 075 316,70 дол. США, прострочений основний борг в розмірі 125 239 034,73 дол. США, прострочена комісія (2%) в розмірі 8 908 281,60 дол. США, відстрочені відсотки, термін погашення яких настав 28.06.2018 в розмірі 14 669 331,53 дол. США, прострочені відсотки в розмірі 100 457 332,12 дол. США, неустойка за прострочений основний борг в розмірі 38 853 656,28 дол. США, неустойка за прострочені відсотки та прострочену комісію за реструктуризацію в розмірі 42 680 636,07 дол. США.
У відповідь на зазначену Платіжну вимогу (переклад українською мовою - том 1 а.с. 38 заяви кредитора) боржник UKRLANDFARMING PLC/УкрЛендФармінг ПіЕлСі надало відповідь, що товариство визнає суми розрахунків заборгованості, що заявлені у вимозі та вказані в додатку до неї.
В подальшому, 11.01.2023 Компанія ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC в якості Агента із забезпечення направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" в якості поручителя, Лист вимогу (переклад українською мовою - том 1 а.с. 39 - 41 заяви кредитора), в якій вказано, що у зв`язку невиконанням УкрЛендФармінг ПіЕлСі в якості позичальника зобов`язань та вимог за Кредитним договором у відповідності до п. 3.1. (відповідність з юридичними вимогами) Договору поруки вимагають негайно сплатити суму заборгованості, згідно розрахунку, що додається.
У відповідь, ТОВ СГП "Нива" 17.01.2023 надало лист (том 1. а.с. 42 заяви кредитора), в якому підтвердило свої зобов`язання та що буде вживати всіх заходів для виконання вимог ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС відповідно до Договору поруки.
На виконання вказівок Верховного Суду, Компанія ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC надала належним чином завірену копію з офіційним перекладом Договору про реструктуризацію від 30.03.2016, на який міститься посилання при первинному зверненні до суду із заявою.
Із вказаного Договору вбачається, що 30.03.2016 між "Укрлендфармінг ПЛС" (Ukrlandfarming PLC) як позичальник та "Сбербанк росії" як організатор та початковий кредитор "Дойче банк АГ" (DEUTCHE BANK AG), Лондонська філія як перший існуючий кредитор "Дойче Банк Люксембург С.А." (DEUTCHE BANK LUXEMBOURG S.A.) як другий існуючий кредитор "Бофорт сек`юрітіз лімітед" (BEAUFORT SECURITIES LIMITED) як новий кредитор з "Дойче банк Люксембург С.А." (DEUTCHE BANK LUXEMBOURG S.A.) як агент, що складає повноваження, та агент із забезпечення, що складає повноваження та "Сбербанк росії" як правонаступник агента та правонаступник агента із забезпечення уклали Додаткову угоду про внесення змін та доповнень № 3 (надалі - Договір про реструктуризацію, том 3 а.с. 269 - 530 заяви кредитора).
Згідно п. 10 Договору про реструктуризацію позичальник підтверджує, що станом на 29 березня 2016 року: (а) він позичив: (і) 199 000 000 доларів США за Траншем А1; (іі) 101 500 000 доларів США за Траншем А2; та (ііі) 199 500 000 доларів США за Траншем В; (b) він виплатив 299 250 248,57 доларів США за Кредитами; та (c) загальна сума заборгованості за Фінансовими документами становить 224 977 032,90 доларів США, з яких: (і) непогашена основна сума боргу становить 200 749 751,43 доларів США; (іi) непогашені відсотки становлять 10 893 049,76 доларів США; (ііі) відсотки за несвоєчасну оплату становлять 13 334 231,71 доларів США; (iv) непогашені витрати становлять 0,0 долара США; та (v) непогашена комісійна винагорода становить 0,0 долара США.
Пунктом 6.1. розділу 4 вказаного договору, встановлені обов`язки позичальника, зокрема, позичальник зобов`язаний: (a) у кожну Заплановану дату погашення за період, що починається з Дати набрання чинності у 2016 році включно та закінчується 28 листопада 2016 року включно, погасити Кредити на суму 51 300 доларів США; (b) у кожну Заплановану дату погашення за період, що починається 29 листопада 2016 року включно і закінчується Початковою датою остаточного погашення включно, погасити Кредити на суму 1 537 000 доларів США; (c) у кожну Додаткову дату погашення за період, що починається з Дати набрання чинності у 2016 році включно та закінчується Початковою датою остаточного погашення включно, погасити Кредити в сумі, що дорівнює Додатковій сумі на цю Додаткову дату погашення; та (d) на Початкову дату остаточного погашення: (i) погасити Кредити в розмірі, що дорівнює Скоригованій сумі погашення на зазначену дату; та (ii) відповідно до пункту 6.2 (Продовження Початкової дати остаточного погашення) нижче, погасити всі Кредити в повному обсязі та сплатити й повністю виконати Забезпечені зобов`язання.
У відповідності до п. 8.1. Договору про реструктуризацію процентна ставка по кожному Кредиту за кожен Процентний період являє собою річну процентну ставку, що включає сукупність наступного, якщо застосовано: (а) мажа; (b) Відкладена маржа; та (c) LIBOR.
Якщо Сторона, що прийняла зобов`язання, не виплачує будь-яку суму, що підлягає сплаті нею відповідно до Фінансового документа у встановлений термін, проценти нараховуються на суму заборгованості з дати настання терміну погашення до дати фактичного платежу (як до, так і після винесення судового рішення) за ставкою, яка відповідно до підпункту (b) нижче є на два відсотки вище ставки, яка була б застосовною, якби сума заборгованості протягом періоду несплати являла собою Кредит у валюті суми заборгованості, на послідовні Процентні періоди, тривалість кожного з яких обирається Агентом (що діє обґрунтовано). Відповідно до підпункту (d) нижче будь-які проценти, нараховані відповідно до цього пункту 8.3, підлягають негайній сплаті Стороною, що прийняла зобов`язання, на вимогу Агента (п. 8.3. вказаного Договору).
Отже, сторонами було погоджено розмір основного боргу та визначено порядок та строки оплати процентів за користування кредитними коштами та плату за реструктуризацію.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що скасовуючи Постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 та ухвалу Господарського суду Рівненської області від 25.04.2023 у справі №918/463/22 в частині розгляду заяви Компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС / TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC про визнання грошових вимог до боржника, Верховний суд вказав наступне.
Так, з доданого до заяви Компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС / TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC про грошові вимоги розрахунку та наведеного в самій заяві розрахунку розміру вимог кредитора до боржника вбачається, що сума заборгованості включає в себе наступні позиції: неустойки, основний борг, прострочений основний борг, прострочена комісія 2%, відстрочені відсотки, прострочені відсотки, неустойки за прострочений основний борг, неустойки за прострочені відсотки та прострочену комісію за реструктуризацію.
Також, Верховний Суд скасовуючи попередні рішення вказав, що у доданій до заяви кредитора Платіжній вимозі від 03.01.2023 міститься посилання на п. 22.20 Кредитного договору (дострокове виконання зобов`язань), що також відображено в ухвалених за результатами розгляду цієї рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій. Однак у наданому кредитором розрахунку грошових вимог відсутня вказівка на період, за який здійснено нарахування неустойки, комісії та відсотків, не зазначено суму, яку було взято за основу для відповідного нарахування.
Крім того, в оскаржуваних судових рішеннях відсутні відомості щодо перевірки судами попередніх інстанцій правильності здійснення розрахунку заявлених кредитором вимог, а отже не виконали повною мірою обов`язку, покладеного на суд відповідно до статей 1, 45 КУзПБ, статей 86, 236 ГПК України, у зв`язку з чим висновок про визнання заявлених Компанією ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС / TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC грошових вимог до ТОВ "СГП "Нива" є передчасним.
Згідно ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
Колегія суддів зазначає, що за змістом статті 1 КУзПБ грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України, зокрема до грошових зобов`язань належать зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.
Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема статтями        45, 46, 47 КУзПБ.
Відповідно до положень частин першої, третьої, шостої статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства  (далі - КУзПБ):
- конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство;
- до заяви в обов`язковому порядку додаються, зокрема, документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника;
- заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.
У питанні порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство та ролі й обов`язків суду на цій стадії судова колегія враховує усталені правові висновки Верховного Суду, що полягають у такому:
- заявник сам визначає докази, які, на його думку, підтверджують заявлені вимоги; проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство. Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанова від 26.02.2019 у справі № 908/710/18);
- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником. Заявлені до боржника грошові вимоги конкурсних кредиторів можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанова від 26.02.2019 у справі №908/710/18);
- на стадії звернення кредиторів з вимогами до боржника та розгляду зазначених вимог судом принципи змагальності та диспозитивності у справі про банкрутство проявляються у наданні заявником відповідних документів на підтвердження своїх кредиторських вимог та заперечень боржника та інших кредиторів проти них (постанова від 23.04.2019 у справі №910/21939/15);
- покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог. Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України). Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів (постанова від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18, від 01.03.2023 у справі № 902/221/22);
- розглядаючи кредиторські вимоги суд в силу норм статей 45 - 47 КУзПБ     має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (постанова від 21.10.2021 у справі № 913/479/18).
- використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами. Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами з застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення обґрунтованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанова від 07.08.2019 у справі №922/1014/18).
Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02.02.2023 відкрито провадження у справі №918/463/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" визнано вимоги кредитора Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника, тощо.
02.02.2023 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива".
Компанія ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC звернулася до суду 06.03.2023 із заявою про визнання грошових вимог до боржника в межах строку (із врахуванням вихідних днів), що встановлений ч. 1 ст. 45 КУзПБ, в якій заявник просить: визнати грошові вимоги Компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC до боржника - ТОВ "СП "Нива" у загальному розмірі 15 293 640 199,51 грн, що є еквівалентом 418 217 820,74 доларів США, станом на дату подання цієї заяви про грошові вимоги, за офіційним курсом Національного банку України; включити грошові вимоги Компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС / TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC до боржника - ТОВ "СП "Нива" у загальному розмірі 15 293 640 199,51 грн, що є еквівалентом 418 217 820,74 доларів США, станом на дату подання цієї заяви про грошові вимоги, за офіційним курсом Національного банку України, до реєстру вимог кредиторів з віднесенням до четвертої черги вимог; визнати грошові вимоги Компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC до боржника - ТОВ "СП "Нива" у розмірі 5 368,00 грн сплаченого судового збору при поданні заяви про грошові вимоги та включити їх до першої черги задоволення.
В обґрунтування поданої заяви Компанія ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС / TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC посилається на неналежне виконання своїх зобов`язань УКРЛЕНДФАРМІНГ ПіЕлСі (UKRLANDFARMING PLC) за Кредитним договором (із змінами) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" за Договором поруки.
Судом встановлено, що станом на дату відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, зобов`язання за Кредитним договором в останній редакції ні позичальником, ні поручителем не виконані.
Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що вищевказані грошові вимоги визнані розпорядником майна та не заперечуються боржником.
На підтвердження наявності заборгованості Компанія ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC надала суду копії, в тому числі і нотаріально засвідчені переклади: Кредитного договору від 25.06.2011 (із змінами) з додатками; Договору поруки від 06.11.2019; вимог від 03.01.2023 та від 11.01.2023 до УКРЛЕНДФАРМІНГ ПіЕлСі (UKRLANDFARMING PLC), як позичальника, та до TOB "СП "Нива", як поручителя,  про сплату заборгованості; відповідей останніх на вказані вимоги; Договору про реструктуризацію від 30.03.2016 з додатками; розрахунку заборгованості (враховуючи подані уточнення), зокрема, витяг ставок Libor за період з 01.01.2015 до 30.12.2022, банківські виписки рахунку боржника.
Колегія суддів зазначає, що заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги до боржника можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №915/535/17, від 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 10.02.2020 у справі №909/146/19, від 27.02.2020 у справі №918/99/19, від 23.09.2021 №910/866/20, від 21.10.2021 у справі №913/479/18, від 02.06.2022 у справі №917/1384/20).
Суд звертає увагу, що договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України), а згідно з ч. 1 ст. 204 ЦК України  правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
В матеріалах справи відсутні докази визнання недійсними в судовому порядку Кредитного договору, Договору поруки та Договору про реструктуризацію (із додатками та змінами).
Пунктом 10 Договору про реструктуризацію від 30.03.2016 визначено, що позичальник підтверджує, що станом на 29.03.2016: він позичив: 
- 199 000 000 доларів США за Траншем А1;
- 101 500 000 доларів США за Траншем А2; 
- 199 500 000 доларів США за Траншем В;
- він виплатив 299 250 248,57 доларів США за Кредитами; та
загальна сума заборгованості за Фінансовими документами становить 224 977 032,90 доларів США, з яких:
- непогашена основна сума боргу становить 200 749 751,43 доларів США;
- непогашені відсотки становлять 10 893 049,76 доларів США;
- відсотки за несвоєчасну оплату становлять 13 334 231,71 доларів США;
- непогашені витрати становлять 0,0 долара США; та
- непогашена комісійна винагорода становить 0,0 долара США.
Отже, загальна сума кредитних коштів становить 500 000 000,00 доларів США. Загальна сума заборгованості за Кредитним договором становить 224 977 032,90 доларів США.
Матеріали справи містять банківські виписки по рахунку "УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС" (а.с. 108, 115, 121, т. 3 заяви кредитора), які підтверджують отримання останнім кредитних коштів на загальну суму 500 000 000,00 доларів США, а саме:
- Банківська виписка по рахунку "УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС" за період з 01.01.2011 по 01.07.2011 видана банком CREDIT SUISSE AG (копія виписки із перекладом українською мовою - додається) (оригінал виписки перебуває в банку CREDIT SUISSE AG);
- Банківська виписка по рахунку "УКРЛЕНДФАРМІНЕ ПЛС" за період з 01.06.2011 по 01.07.2011 видана банком UBS AG (копія виписки із перекладом українською мовою - додається) (оригінал виписки перебуває в банку UBS AG);
- Банківська виписка по рахунку "УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС" за період з 01.07.2011 по 31.07.2011 видана банком UBS AG (копія виписки із перекладом українською мовою - додається) (оригінал виписки перебуває в банку UBS AG.
Додатком №1 до кредитного договору в редакції від 13.07.2018 зафіксовано розмір первинної заборгованості, яка була зафіксована в договорі про реструктуризацію та становить:
За траншем A1: 4 211 289,85 доларів США;
За траншем А2: 50 750 000,01 доларів США;
За траншем В: 145 788 461,57 доларів США.
Всього за трьома траншами первинна заборгованість становить: 200 749 751,43 доларів США.
Отже розмір фактичної заборгованості за тілом кредиту склав 200 749 751,43 доларів США, станом на дату укладення договору про реструктуризацію (30.06.2016).
Також Договором про реструктуризацію передбачено порядок погашення кредиту та відсотків. 
Зокрема, підпунктом  (і), пункту 8, розділу Попередні умови, Додатку 3 до Додаткової угоди до Договору про реструктуризації, підтверджено, що боржником було сплачено 1 025 000,00 доларів США.
Таким чином, заборгованість за тілом кредиту згідно Кредитного договору становить 199  724  751,43 грн (200 749 751,43 -1 025 000,00).
Відповідно до пункту 6.1 розділу 4 договору про реструктуризацію, Позичальник зобов`язаний:
- у кожну Заплановану дату погашення за період, що починається з Дати набрання чинності у 2016 році включно та закінчується 28 листопада 2016 року включно, погасити Кредити на суму 51 300 доларів США;
- у кожну Заплановану дату погашення за період, що починається 29 листопада 2016 року включно і закінчується Початковою датою остаточного погашення включно, погасити Кредити на суму 1 537 000 доларів США;
- у кожну Додаткову дату погашення за період, що починається з Дати набрання чинності у 2016 році включно та закінчується Початковою датою остаточного погашення включно, погасити Кредити в сумі, що дорівнює Додатковій сумі на цю Додаткову дату погашення.
З врахуванням вказаного пункту, кредитор навів у розрахунку графік погашення тіла кредиту (а.с. 75, т. 3 заяви кредитора).
При цьому, відповідно до пункту 1 розділу 1 (Визначення та тлумачення) додаткової угоди до договору про реструктуризацію:
Початкова дата остаточного погашення означає 28 червня 2018 року або, якщо ця дата не є робочим днем, безпосередньо попередній робочий день.
Продовжена дата остаточного погашення означає 28 червня 2025 року або, якщо ця дата не є робочим днем, то робочий день безпосередньо перед нею.
Відповідно до пунктів 8.1, 8.2, 8.3 розділу 5 договору про реструктуризацію, кредитного договору: 
Процентна ставка по кожному Кредиту за кожен Процентний період являє собою річну процентну ставку, що включає сукупність наступного, якщо застосовано:
-a) Маржа;
- b) Відкладена маржа; 
- c) LIBOR (п. 8.1) .
Пункктом 8.2 передбачено, що a) Позичальник виплачує нараховані проценти (але без урахування Відкладеної маржі) за кожним Кредитом (крім процентів, що були нараховані до Дати набрання чинності у 2016 році) на кожну Дату виплати процентів, яка настає після Дати набрання чинності у 2016 році та триває до Дати виплати процентів включно, що настає 28 грудня 2016 року або безпосередньо до цього дня.
b) Позичальник виплачує нараховані проценти за кожним Кредитом (крім процентів, нарахованих до Дати набрання чинності у 2016 році) у кожну Дату виплати процентів, що настає 29 грудня 2016 року або після цієї дати.
c) Без обмеження зобов`язань, викладених в підпункті (b) вище, Позичальник сплачує Відкладену маржу, нараховану за кожним Кредитом в Початкову дату остаточного погашення.
d) В Дату остаточного погашення Позичальник виплачує нараховані проценти по кожному Кредиту за період до Дати набрання чинності у 2016 році, але без урахування цієї дати.
Пункктом 8.3 передбачено, що a) Якщо Сторона, що прийняла зобов`язання, не виплачує будь-яку суму, що підлягає сплаті нею відповідно до Фінансового документа у встановлений термін, проценти нараховуються на суму заборгованості з дати настання терміну погашення до дати фактичного платежу (як до, так і після винесення судового рішення) за ставкою, яка відповідно до підпункту (b) нижче є на два відсотки вище ставки, яка була б застосовною, якби сума заборгованості протягом періоду несплати являла собою Кредит у валюті суми заборгованості, на послідовні Процентні періоди, кожного з яких обирається Агентом (що діє обґрунтовано). Відповідно до підпункту (d) нижче будь-які проценти, нараховані відповідно до цього пункту 8.3, підлягають негайній сплаті Стороною, що прийняла зобов`язання, на вимогу Агента.
В свою чергу відповідно до розділу 1 Визначення та тлумачення, пункту 1.1. Кредитного договору та договору реструктуризації маржа означає:
- b) за період що починається включно з дати набрання чинності у 2016 році і закінчується 28 грудня 2016 року включно, - 2,50 відсотка річних;
- c) за період що починається 29 грудня 2016 року включно і закінчується 28 червня 2018 року включно, - 5,00 відсотків річних;
- d) у будь-який подальший період, - 9,00 відсотків річних.
Відповідно до пункту 33.3 розділу 11 договору про реструктуризацію та кредитного договору База для нарахування відсотків Будь-які відсотки, комісії або комісійні винагороди, що нараховуються за Фінансовим документом, нараховуються день у день і розраховуються на основі фактичної кількості минулих днів і року в 360 днів або, в будь- якому випадку, коли практика на відповідному міжбанківському ринку відрізняється, відповідно до цієї ринкової практики.
Згідно із визначенням викладеним в договорі про реструктуризацію, "LIBOR" означає щодо будь-якого Кредиту: (а) застосовна Екранна ставка.
В свою чергу "Екранна ставка" означає Розрахункову процентну ставку Асоціації британських банкірів для доларів за відповідний період, що відображається на відповідній сторінці екрану Reuters. Якщо узгоджена сторінка замінюється або послуга перестає бути доступною, Агент може вказати іншу сторінку або послугу, що відображає відповідну ставку, після погодження з Позичальником та Кредиторами.
Згідно із розділом 1 Визначення та тлумачення, пункту 1.1. Кредитного договору та договору реструктуризації "День котирування" щодо будь-якого періоду, для якого має бути визначена процентна ставка, означає два робочих дні до першого дня цього періоду, якщо ринкова практика на Відповідному міжбанківському ринку не відрізняється, і в цьому випадку День котирування визначається Агентом відповідно до ринкової практики на Відповідному міжбанківському ринку (і якщо котирування зазвичай надаються провідними банками на Відповідному міжбанківському ринку більш ніж на один день, то День котирування буде останнім з цих днів).
Відповідно до розділу 1 Визначення та тлумачення, пункту 1.1. Кредитного договору та договору реструктуризації "Дата виплати процентів" означає:
(а) щодо будь-якого Кредиту - 28 березня, 28 червня, 28 вересня і 28 грудня кожного року і Дату остаточного погашення (або, в кожному випадку, якщо це не робочий день – то робочий день, що наступає відразу ж після нього в тому ж місяці, або, за його відсутності, безпосередньо попередній робочий день; та 
(b) відносно будь-якої неоплаченої суми – останній день процентного періоду, що відносить до цієї неоплаченої суми.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши правильність нарахованих відсотків, встановив, що заборгованість за кредитним договором по відсотках за Кредитним договором становить  115 593 876,44 грн.
Крім того, заявником заявлено  8 908 281,60 доларів США комісійної винагороди.
Згідно п. 11 розділу 5 Договору про реструктуризацію позичальник виплачує Агенту (за кожного застосовного Кредитора) будь-яку комісійну винагороду, що розраховується відповідно до та в терміни, зазначені в Листі-згоді щодо комісійної винагороди (п.11.1).
Комісійна винагорода Агента та Агента із забезпечення Позичальник виплачує Агенту і Агенту із забезпечення (за власний рахунок) щорічну комісійну винагороду, що розраховується відповідно до та в терміни, зазначені в Листі-згоді щодо комісійної винагороди (п. 11.2).
Позичальник сплачує Агенту (за кожного Кредитора) плату за реструктуризацію в розмірі та в терміни, обумовлені в листі Про плату за реструктуризацію (п. 11.3).
Згідно пункту 1 розділу 1 Визначення та тлумачення договору про реструктуризацію:
"Лист-згода щодо комісійної винагороди за реструктуризацію" означає лист - згоду щодо комісійної винагороди за реструктуризацію, датований Датою набрання чинності у 2016 році або днем, близьким до цієї дати, між Агентом і Позичальником, в якому вказується комісійна винагорода за реструктуризацію, згадана в пункті 11.3.
Відповідно пункту 2.1. Листа-згоди щодо комісійної винагороди за реструктуризацію від 30.06.2016 Позичальник сплачує Агенту (за рахунок кожного Кредитора) комісію за реструктуризацію у сумі, що дорівнює сукупному відсотку, який нараховувався б на участь цього Кредитора в Позиках, непогашених за період з Дати набрання чинності 2016 року до 28 червня 2018 року, якби процентна ставка за цими Позиками за цей період становила 2,00 відсотка на рік.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши правильність нарахованої комісійної винагороди, встановив, що заборгованість за комісійною винагородою становить 8  908 281,60 доларів США.
Отже, колегія суддів, враховуючи наданий Компанією ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC уточнений розрахунок, де вказано порядок нарахування, розмір заборгованості, період початку та закінчення нарахування, а також суму відсотків та комісії, вважає такий розрахунок обґрунтованим та арифметично вірним.
На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що заявником Компанією ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС/TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC належними та допустимим доказами підтверджено розмір основної заборгованості, відсотків та комісії у розмірі 11 824 431 090,57 грн, що за офіційним курсом Національного банку України є еквівалентом 323 349 296,68 доларів США (199 314 351,43 + 115 593 876,44 + 8 908 281,60), що підлягають визнанню в повному обсязі.
Щодо застосування позовної давності колегія суддів звертається до правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 16.11.2021 у справі №904/2104/19:
"9.1. Спірні кредиторські вимоги заявлено Банком - нерезидентом України у справі про банкрутство боржника-резидента з обґрунтуванням їх виникнення на підставі договору поруки від 16    липня 2008  року, за яким боржник поручився перед іноземним банком за виконання третьою особою кредитних зобов`язань з визначенням сторонами в пункті 6.05 договору поруки права Англії як права іноземної держави, згідно з яким регулюються правовідносини, що виникли з договору поруки, а також тлумачаться умови цього правочину.
9.2. За змістом частин першої, шостої статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України, а в разі участі у цих справах кредиторів-нерезидентів до процедури банкрутства застосовується КУзПБ, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
9.3. Відтак судами попередніх інстанцій правильно встановлено, що розгляд спірних грошових вимог Банку як кредитора-нерезидента здійснюється згідно з процесуальними правилами КУзПБ та ГПК України.
9.4. Водночас, визначаючи матеріальне право якої держави підлягає застосуванню в зобов`язальних правовідносинах між резидентом України (боржником) та нерезидентом України (кредитором), судам необхідно керуватися приписами Закону №2709-IV, яким встановлено порядок урегулювання приватноправових відносин суб`єктів, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок.
9.5. Сфера застосування Закону    №2709-IV  визначається переліком питань, що виникають у приватноправових відносинах з іноземним елементом, зокрема щодо визначення застосовуваного права (пункт 1 частини першої    статті 2 цього Закону). Згідно з частиною першою статті 4 Закону №2709-IV право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього     Закону, інших законів, міжнародних договорів України.
9.6.  Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону №2709-IV визначено поняття іноземного елемента як ознаки, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим        Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: (1) хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; (2) об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; (3) юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.
9.7. У статті 5 Закону №2709-IV розкрито суть автономії волі (lex voluntatis) як принципу міжнародного приватного права. Так, у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин (частина перша статті 5 цього Закону). Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом (частина друга        статті 5 Закону №2709-IV).
9.8. Аналіз положень частини першої статті 32, статті 33 Закону №2709-IV дозволяє дійти висновку, що зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом. Дійсність правочину, його тлумачення та правові наслідки недійсності правочину визначаються правом, що застосовується до змісту правочину.
9.9. Отже, у правовідносинах з іноземним елементом, які виникли на підставі правочину з вибором сторонами права іноземної держави, що підлягає застосуванню до таких правовідносин, як зміст правочину, так і його тлумачення визначаються іноземним правом, що сторони обрали за принципом автономії волі.
9.12. Відтак у спірних правовідносинах між кредитором та боржником право Англії підлягає застосуванню як щодо наслідків вчинення правочину поруки для його сторін, так і щодо строку дії поруки як забезпечувального зобов`язання, а також щодо строку позовної давності за вимогами кредитора до поручителя.
9.13. Статтею 8 Закону №2709-IV перебачено порядок встановлення змісту норм права іноземної держави. Так, за приписами частини першої цієї статті вбачається обов`язок суду при застосуванні права іноземної держави встановити зміст його норм згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі. З метою встановлення змісту норм права іноземної держави суд може звернутися в установленому        законом порядку до Міністерства юстиції України чи інших компетентних органів та установ в Україні чи за кордоном або залучити експертів (частина друга        статті 8 Закону № 2709-IV).
9.14. Зважаючи на обов`язок суду застосовувати норми іноземного права при розгляді справ у правовідносинах з іноземним елементом, встановлення судом змісту норм іноземного права здійснюється ex officio (за офіційним принципом). Для реалізації цього обов`язку суд використовує такі способи здобуття інформації про іноземне право: (1) власне з`ясування змісту іноземного права суддею, у провадженні якого є справа; (2) використання експертних висновків; (3) дипломатичний порядок отримання такої інформації; (4) офіційний запит через Міністерство юстиції України; (5) отримання довідок через систему правової допомоги; (6) обмін правовою інформацією; (7) безпосередні зносини судів різних держав та з іншими компетентними органами; (8) встановлення іноземного права сторонами тощо. Такі правові висновки викладено Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в постановах від 19 травня 2021 року у справі № 501/1350/17 та від 16 вересня 2020 року у справі №642/3886/18 за результатом розгляду справ з іноземним елементом, від яких Велика Палата Верховного Суду не відступає при розгляді спірних кредиторських вимог нерезидента у цій справі.
9.15. Положеннями частини третьої статті 8 Закону №2709-IV сторонам надано повноваження подавати документи, що підтверджують зміст норм права іноземної держави, на які вони посилаються на обґрунтування своїх вимог або заперечень, іншим чином сприяти суду чи іншому органу у встановленні змісту цих норм. Однак законодавцем не визначено негативних наслідків для сторін, якщо ними не буде надано таких документів.
9.16.    Отже, встановлення змісту норм іноземного права, що підлягають застосуванню до правовідносин з іноземним елементом, є обов`язком суду, який розглядає справу, в силу закону        та здійснюється  ex officio, тоді як учасники справи, які зацікавлені у застосуванні судом норм права відповідної іноземної держави, мають право сприяти суду у вжитті заходів щодо встановлення змісту норм іноземного права шляхом подання суду документів, що підтверджують зміст таких норм, на які вони посилаються на обґрунтування своїх вимог або заперечень».
Колегія суддів звертає увагу, що статтею 6 Закону Сполученого Королівства "Про позовну давність 1980 року", встановлено Спеціальні строки позовної давності щодо певних кредитів.
(1) З урахуванням положень підрозділу (3) нижче, розділ 5 цього Закону не обмежує право на пред`явлення позову за кредитним договором, до якого застосовується цей розділ.
(2) Цей розділ застосовується до будь-якого кредитного договору, який —
(a) не передбачає погашення боргу у встановлений або визначений термін або раніше цього терміну; та
(b) фактично не ставить (незалежно від того, чи існує така мета) зобов`язання з погашення боргу в залежність від вимоги про погашення, висунутої кредитором або від його імені, або від будь-якого іншого питання;
за винятком випадків, коли у зв`язку з отриманням кредиту боржник приймає на себе будь-яке заставне зобов`язання щодо виплати суми боргу або будь-якої його частини (наприклад, шляхом надання простого векселя як забезпечення боргу) на умовах, які виключають застосування цього розділу до кредитного договору, якщо вони застосовуються безпосередньо для погашення боргу.
(3) Якщо вимога в письмовій формі про погашення боргу за кредитним договором, до якого застосовується цей розділ, пред`являється кредитором або від його імені (або, за наявності спільних кредиторів, будь-яким з них або від імені будь-якого з них), то в цьому випадку застосовується стаття 5 цього Закону, як якщо б підстава для пред`явлення позову щодо стягнення заборгованості виникла у дату пред`явлення вимоги.
Статтею 5 зазначеного Закону встановлено, що позов, що ґрунтується на простому договорі, не може бути пред`явлений після закінчення шести років з дати виникнення підстави для позову.
Судом встановлено, що вимога щодо погашення боргу за кредитним договором була направлена боржнику за кредитним договором компанії УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС в січні 2023 року, а грошові вимоги кредитора заявлені в березні 2023 року.
При цьому, відповідно до пункту 1 розділу 1 (Визначення та тлумачення) додаткової угоди до договору про реструктуризацію: Продовжена дата остаточного погашення означає 28 червня 2025 року або, якщо ця дата не є робочим днем, то робочий день безпосередньо перед нею.
Таким чином, строк остаточного погашення за кредитним договором ще не наступив.
Враховуючи Закон Сполученого Королівства "Про позовну давність 1980 року" та встановлені обставини справи, грошові вимоги кредитора у даній справі заявлені в межах строків, встановлених вказаним Законом.
Отже, до кредиторських вимог у даному випадку не підлягає застосуванню строк позовної давності щодо тіла кредиту, відсотків та комісійної винагороди.
Колегія суддів зазначає, що відсутність висновків суду першої інстанції щодо застосування/не застосування строку позовної давності щодо тіла кредиту, відсотків та комісійної винагороди, не призвело до прийняття неправильного рішення.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.
В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.
Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За наведених обставин, ухвалу Господарського суду Рівненської області від 16.04.2024 у справі №918/463/22 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" - без задоволення.
Судові витрати апеляційний суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст. 123, 129 ГПК України та покладає на скаржника.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
          1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 16.04.2024 у справі №918/463/22 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Рівненської області від 16.04.2024 у справі №918/463/22 - без змін.
           2. Справу №918/463/22 повернути до Господарського суду Рівненської області.
           3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

          Повний текст постанови складений "21" червня 2024 р.

Головуючий  суддя                                                                      Павлюк І.Ю. 

Суддя                                                                                              Розізнана І.В.  

Суддя                                                                                              Грязнов В.В.