Справа № 341/367/24 
Провадження № 33/4808/625/24 
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Васильцова Г.А. 
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю захисника Дениса Т.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за його апеляційною скаргою на постанову Галицького районного суду від 2.05.2024 року щодо ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Цією постановою                                 ОСОБА_1 , 
        ІНФОРМАЦІЯ_1 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ро. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням штрафу 17 000 грн. і позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. 
ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 17 лютого 2024 року о 21 годині 10 хвилин в м. Бурштин по вул. Полуботка, керував автомобілем Опель Комбо, державний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного р`яніння. Огляд на стан алкогольного р`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Drager» 6810. Результат 1,82 проміле. Тест 06587, чим порушив п.п. 2.9 а ПДР України.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 вважає постанову суду незаконною й необґрунтованою через істотні порушення процесуального та матеріального права. Зазначає, що справа була розглянута без його участі та участі ОСОБА_1 . Стверджує, що на місці події ОСОБА_1 не було забезпечено захисника, не вручено копії протоколу, ОСОБА_1 не був водієм, працівниками поліції не належним чином було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, відео фіксація є не безперервною, зупинку транспортного засобу чи порушення ПДР України теж не зафіксовано жодним чином. Не було враховано особу ОСОБА_1 , його майновий та сімейний стан. На думку апелянта, суд при розгляді справи відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду та не врахував вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року. Докази, які містяться в матеріалах справи не підтверджують вину ОСОБА_1 , а дані в протоколі мають характер припущень.
Просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі ро.247 п.1 КУпАП.

Апеляційний розгляд справи проведено без участі ОСОБА_1 за клопотанням його захисника через перебування його на оборонних роботах в прифронтовій зоні.

Перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи, пояснення апелянта про підтримання апеляції та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.
Постанова суду щодо ОСОБА_1 не може залишатися в силі, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.
При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено, без прояву обвинувального ухилу і суворо додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.
Судом не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.
В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.
Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.
Розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника за з`ясованих апеляційним судом обставин слід розцінити, як істотне процесуальне порушення його права на захист та принципу змагальності сторін у судовому процесі. Таке порушення є підставою для скасування постанови суду.
Апеляційний суд вважає обґрунтованою позицію захисника про те, що його підзахисного було зупинено без дотримання норм ЗУ «Про поліцію», «Про дорожній рух» і ПДР. У справі немає документального підтвердження правомірності такої зупинки, що заперечує захисник зі слів ОСОБА_1 , тому в силу ст. 62 Конституції України цей сумнів слід трактувати на користь водія. В силу принципу «плодів отруйного дерева» ця обставина дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані недопустимими доказами.
Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджуються відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст.59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. 
Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу і його було проголошено вже після завершення процедури огляду водія і складання протоколу.
До істотного процесуального порушення права ОСОБА_1 на захист апеляційний суд відносить те, що суд не перевірив факт вручення чи невручення йому копії протоколу про правопорушення, як цього вимагає ст. 254 КУпАП, а при її врученні не дослідив її якість на читабельність, що ставить під сумнів належність пред`явленого йому обвинувачення.
Апеляційний суд вважає обґрунтованою позицію захисника про те, що сумнівним є показник алкотестера у цій справі. Спротувати цей сумнів неможливо через те, що наявна у справі копія свідоцтва про його повірку ніким не засвідчена, тому вона не має юридичної сили. Вказаний сумнів в силу ст. 62 Конституції України слід трактувати на користь водія. 
Обгрунтованою є позиція захисника щодо неправомірності пред`явленої ОСОБА_1 ознаки її сп`яніння – порушення мови і кординації рухів, оскільки ці ознаки спростовується даними відеозапису події про адекватність його поведінки.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як необґрунтована.
За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.
Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенства права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови.
Не всі апеляційні доводи апеляції дають підставу для скасування постанови суду, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Дениса Т.Д. задовольнити, постанову Галицького районного суду від 2.05.2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                        Б.М. Гриновецький