Справа № 466/12849/23                                 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є. 
Провадження № 33/811/590/24                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

        18 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Попова Дениса Ігоровича, потерпілого ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  – адвоката Попова Дениса Ігоровича на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 22 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ресторану «Бачевських», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, КУпАП,

встановив: 

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень. 
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , 11.11.2023, о 13 год 30 хв, керуючи автомобілем марки «Volvo 740», н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі Київ-Чоп, 516 км, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, під час обгону здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, внаслідок чого створив аварійну обстановку т/з «Daewoo Sens», н.з. НОМЕР_2 , що рухався на зустріч, що змусило водія застосувати екстрене гальмування, який втратив керування над автомобілем та здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Master», н.з. НОМЕР_3 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні з матеріальними збитками, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  адвокат Попов Д.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 22 січня 2024 року, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП. Викликати в судове засідання свідка – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є матір`ю ОСОБА_1 для надання пояснень про відомі їй обставини керування транспортним засобом, пасажиром якого вона була 11.11.2023.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що у справі відсутні належні та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.
Вказує про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не правильно здійснено юридичну кваліфікацію дій за ст. 124 КУпАП.
Вважає, що в даних правовідносинах, дії описані в протоколі серії ААД № 634398 підпадають під юридичну кваліфікацію ст. 122 КУпАП, а саме ч.ч. 2,4.
Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що постанова Шевченківського районного суду м. Львова  від 22 січня 2024 року була винесена без участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності, без з`ясування усіх обставин справи, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав лише 20.03.2024, відтак вважає такий пропущено з поважних причин.
Заслухавши доповідь судді, виступ адвоката Попова Д.І., пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які заперечили проти апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.
Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Щодо доводів апелянта про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то такі не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Так, приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги Правил дорожнього руху України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, що передбачено диспозицією ст. 124 КУпАП.
Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Таким чином елементом об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення є спричинення саме майнової шкоди, у зв`язку із чим потерпілим в даному випадку може бути зокрема особа, яка є власником транспортного засобу, якому в результаті ДТП заподіяно шкоду.
Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій, зокрема, зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п. 2.3Б ПДР України).
Згідно з п.14.2 (в) Правил дорожнього руху України перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що:  смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.
Так, винуватість ОСОБА_1 у порушенні пунктів 2.3 «б», 14.2 «в» Правил дорожнього руху України за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується наявними у справі доказами, а саме:  протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 634398 від 21.11.2023 (а.с.1); схемою місця ДТП, в якій зазначено розміщення автомобілів та характерні ознаки пошкоджень(а.с.2); рапортом інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 3 УПП у Львівській        області ДПП старшого лейтенанта поліції М. Шпитко від 11.11.2023 (а.с.4); письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 11.11.2023 (а.с.5); письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 11.11.2023 (а.с.5); долученим CD-диском з фотографіями з місця ДТП, після його вчинення(а.с.3), та іншими матеріалами адміністративної справи у їх сукупності.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 634398 від 21.11.2023 у вину ОСОБА_1 поставлено те, що він 11.11.2023 о 13 год 30 хв, на автодорозі М-06, Київ-Чоп, 516 км, керуючи транспортним засобом марки «Volvo 740», н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, під час обгону здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, внаслідок чого створив аварійну обстановку т/з «Daewoo Sens», н.з. НОМЕР_4 , що рухався на зустріч, що змусило водія застосувати екстрене гальмування, який втратив керування над автомобілем та здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Master», н.з. НОМЕР_3 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3 «б», п.14.2 «в» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 634398 від 21.11.2023 обставини стверджуються також долученою до протоколу схемою місця ДТП (а.с.2), згідно з даними якої дорожньо-транспортна пригода мала місце на автодорозі М-06, Київ-Чоп, 516 км , внаслідок якої транспортний засіб «Daewoo Sens», н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 отримав пошкодження кузова з правої сторони, розірване багажне відділення, тріснуте лобове скло, натомість транспортний засіб «Renault Master», н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 отримав пошкодження моторного відділу,тріснуте лобове скло.
На переконання апеляційного суду схема місця ДТП складена у відповідності до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, на такій зображено усі необхідні позначки, що дали можливість суду встановити обставини, які підлягають з`ясуванню.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Доводи апелянта про те, що в даних правовідносинах, дії описані в протоколі серії ААД № 634398 підпадають під юридичну кваліфікацію ст. 122 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки дії ОСОБА_1 не можливо кваліфікувати, як створення аварійної обстановки, оскільки ч. 5 ст. 122 КУпАП не передбачає матеріальних наслідків в разі порушення учасниками Правил дорожнього руху України таких правил, а в разі наявності матеріальних наслідків відповідальність настає за ст. 124 КУпАП.
Факт спричинення матеріальних наслідків підтверджується схемою ДТП, письмовими поясненнями потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яких суд апеляційної інстанції допитав безпосередньо.
Що стосується клопотання захисника про виклик і допит свідка ОСОБА_4 , то на переконання апеляційного суду в матеріалах справи є достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 11 листопада 2023 року, які між собою взаємоузгоджуються, є чіткими, несуперечливими, відтак сумнівів не викликають та не потребують додаткового виклику вказаної особи у судове засідання для дачі пояснень. 
Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова є незаконною, необгрунтованою, прийнятою з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та такою, що винесена з порушенням норм матеріального права спростовуються наявними матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Твердження апелянта про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, та в межах санкції ст. 124 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом апеляційної інстанції при винесенні постанови.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.
Викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності таких висновків судді та не спростовують встановлені судом обставини ДТП, а тому підстави для скасування постанови судді першої інстанції відсутні.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог немає.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
За таких обставин, на думку апеляційного суду, в матеріалах справи достатньо доказів провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ст. 124 КУпАП кваліфіковані правильно, тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є надуманими та безпідставними.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокату Попову Денису Ігоровичу строк апеляційного оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 22 січня 2024 року.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 22 січня 2024 року, якою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Попова Дениса Ігоровича – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк