ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1006/24 Справа № 202/1689/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Логвіненко Т. Г. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 травня 2024 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Ткаченка Д.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2024 року, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює ФОП “Спецагро-плюс”, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, - 
за участю:
особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 

ВСТАНОВИВ:
Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень, з конфіскацією предметів торгівлі, вилучених в ході огляду 11.01.2024 року. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що 11.01.2024 року близько 13 годині 45 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Байкальська буд. 6 «С» у торгівельному приміщенні, здійснював реалізацію тютюнових виробів без марок акцизного податку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП. 
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, адвокат Ткаченко Д.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі. 
В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята при неповному з`ясуванні обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, з порушенням норм КУпАП, а тому підлягає скасуванню. 
Апелянт вважає, що додані до протоколу докази, якими обґрунтовувалось вчинення адміністративного правопорушення є такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку.
Суд першої інстанції не взяв до уваги доводи ОСОБА_1 , є який зазначав, що в магазині за адресою: АДРЕСА_2 здійснюється торгівля тютюновими виробами суб`єктом господарювання ТОВ “Спецагро-плюс”, яке має право на роздрібну торгівлю тютюновими виробами відповідно до ліцензії, виданої ГУДПС у Дніпропетровській області за реєстровим номером 04640311202306808. 
Матеріали справи не містять фотознімків, на які суд першої інстанції посилається у своїй постанові. Також, апелянт звертає увагу, що з матеріалів справи не вбачається взагалі продаж тютюнових виробів, не надано доказів відсутності марок акцизного податку на тютюнові вироби.
Крім того, зазначає, що суд першої інстанції не вірно виклав пояснення ОСОБА_1 надані останнім під час судового засідання. 
У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги поданої в його інтересах адвокатом Ткаченко Д.В., наполягав на її задоволенні, не заперечував проти розгляду справи за відсутності його адвоката. 
Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши думку особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
Як вбачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 378852 від 11.01.2024 року; рапорт старшого інспектора чергової частини ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Савченко Д.; протокол огляду від 11.01.2024 року; копії фотознімків та інші матеріали справи. 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 378852 від 11.01.2024 року, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП вбачається, що 11.01.2024 року близько 13 годині 45 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Байкальська буд. 6 «С» у торгівельному приміщенні, здійснював реалізацію тютюнових виробів без марок акцизного податку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП. 
У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено “на окремому аркуші паперу”.
Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено місце та час розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис, а також ним отримано копію протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно рапорту старшого інспектора чергової частини ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Савченко Д., вбачається, що 11.01.2024 року о 13 годині 44 хвилини зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 11.01.2024 за адресою: Індустріальний район, м. Дніпро, вул. Старочумацька (Байкальська), буд. 6С, в кіоску ведеться продажу тютюнових виробів, без відповідної ліцензії.
Згідно пояснень ОСОБА_1 , останній відмовився від дачі будь-яких пояснень згідно ст. 63 Конституції України. 
Згідно долученої до матеріалі справи фототадлиці, на ній відображено зовнішній вид кіоску за адресою Індустріальний район, м. Дніпро, вул. Старочумацька (Байкальська), буд. 6С. 
Відповідно до протоколу огляду від 11.01.2024 року, ДОП СП ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Тихонов В.Д., в присутності двох понятих провів огляд торгівельного приміщення ділянкою 3 на 5 метрів за адресою: м. Дніпро, вул. Байкальська, буд. 6 «С», в ході якого виявлено та вилучено 1004 пачок цигарок без марок акцизного збору. 
Апеляційний суд вважає, що в наявні докази у сукупності відображають усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення та підтверджує факт торгівлі ОСОБА_1 тютюновими виробами без марок акцизного податку.
Так, положеннями ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.
Відповідно до п. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України марка акцизного податку – спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.
За п.п. 226.2, 226.5 п. 226 ПК України, 226.5. ПК України, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою, пачці (упаковці) тютюнового виробу чи ємності (упаковці) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів. Маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.
За п. 228.9 п. 228 ПК України, відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.
Отже, для притягнення особи до відповідальності за ст. 156 КУпАП слід встановити, чи здійснювалась роздрібна торгівля тютюновими виробами без марок акцизного податку.
Так, Закон України "Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби", в якому визначено поняття акцизного збору, на момент складання протоколу про адміністративне провадження втратив чинність. Разом з цим, апеляційний суд зазначає, що поняття акцизного податку визначено в Податковому кодексі України та Законі України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Позиція захисника в апеляційній скарзі зводиться до твердження, що у матеріалах справи відсутні докази факту продажу ОСОБА_1 тютюнових виробів, а також відсутність фотознімків.
Проте, з такими доводами не погоджується апеляційний суд, оскільки до протоколу про адміністративні правопорушення долучені фотознімки на яких зафіксовано, що на полицях магазину знаходиться аналогічний товар без акцизних марок.
Стосовно доводів сторони захисту про те, що рапорт не може бути належним доказом, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки даний рапорт не суперечать іншим доказам, а навпаки доповнює їх, тому рапорт є належним та допустимим доказом.
Доводи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи доказів торгівлі тютюновими виробами, суд оцінює критично, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що він є приватним підприємцем, має ліцензію на роздрібну торгівлю тютюновими виробами та здійснює роздрібну торгівлю за адресою: АДРЕСА_2 у торгівельному кіоску, в зв`язку з чим, зважаючи на кількість вилучених за вказаною адресою тютюнових виробів без марок акцизного податку - 1004 пачки, що на думку суду, підтверджує факт реалізації ОСОБА_1 зазначених тютюнових виробів, в зв`язку з чим доводи ОСОБА_1 є неспроможними.
Інші доводи сторони захисту не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.
Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції, з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів у справі, які захисник тлумачить на свій розсуд, ігноруючи їх сукупність.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про залишення оскарженої постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
ПОСТАНОВИВ: 
Апеляційну скаргу адвоката Ткаченка Дениса Володимировича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – залишити без задоволення.
Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                                                         О.Ю. Іванченко