УХВАЛА

15 травня 2024 року 
м. Київ

справа №160/6738/22
адміністративне провадження № К/990/10307/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Тацій Л.В.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Стрелець Т.Г., 
перевіривши касаційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024 у справі №160/6738/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просила суд:
- визнати протиправними дії Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради щодо реєстрації 06.05.2020 за №181201270783, поданої ОСОБА_2 Декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Житловий будинок літ. «И-2», ганок літ. «и», гараж літ. «Л», гараж літ. «К» за адресою: АДРЕСА_1 », код державного класифікатора 1110.3;
- скасувати реєстрацію Декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Житловий будинок літ. «И-2», ганок літ. «и», гараж літ. «Л», гараж літ. «К» за адресою: АДРЕСА_1 », код державного класифікатора 1110.3, здійснену 06.05.2020 Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради за №181201270783;
- стягнути з Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 гривень (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) та витрати на правову допомогу.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 скасовано, позов задоволено. Визнано протиправними дії Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради щодо реєстрації 06.05.2020 за номером ДП 181201270783 декларації про готовність об`єкта до експлуатації житловий будинок АДРЕСА_2 , поданої ОСОБА_2 . Скасовано реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації житловий будинок АДРЕСА_2 , поданої ОСОБА_2 06.05.2020 та зареєстрованої Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради за номером ДП 181201270783. Стягнуто з Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 3233 гривні за рахунок бюджетних асигнувань.
18.03.2024 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024 у вказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 03.04.2024 касаційну скаргу залишено без руху, встановлено строк на усунення недоліків.
Відповідно до даних довідки про доставку електронного листа, ухвалу Верховного Суду від 03.04.2024 доставлено до електронного кабінету заявника 03.04.2024 о 19 год 20 хв. З урахуванням положень статті 251 КАС України, вказана ухвала вважається врученою 04.04.2024.
Таким чином, останнім днем на усунення недоліків касаційної скарги було 15.04.2024.
В межах встановленого ухвалою Верховного Суду від 03.04.2024 строку скаржником засобами поштового зв`язку та через підсистему «Електронний суд» надіслано до суду касаційної інстанції уточнену касаційну скаргу, в якій окрім підстав касаційного оскарження судових рішень в цій справі, що були зазначені в касаційній скарзі та яким Верховним Судом вже надавалась оцінка в ухвалі від 03.04.2024 наведено інші, зокрема скаржник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не врахована позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 19.09.2018 у справі №804/1510/16, від 02.10.2018 у справі №465/1461/16, від 07.11.2019 у справі №916/2825/18, від 01.10.2019 у справі №826/9967/18, від 20.02.2019 у справі №522/3665/17, від 19.12.2018 у справі №826/37/17, від 31.03.2021 у справі №640/21611/19 без посилання на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України.
Колегія суддів зазначає, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
У постанові від 19.05.2020 (справа №910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 КАС презюмує застосування норм права у подібних правовідносинах.
Аналіз рішень в справах №804/1510/16, №465/1461/16, №916/2825/18, №826/9967/18, №522/3665/17, №826/37/17, №640/21611/19 на постанови Верховного Суду, у яких від 19.09.2018, від 02.10.2018, від 07.11.2019, від 01.10.2019, від 20.02.2019, від 19.12.2018 та від 31.03.2021 відповідно зроблено загальне посилання в уточненій касаційній скарзі як на приклад іншого правозастосування, та оскаржуваних судових рішень не дає підстав для висновку про те, що ці рішення прийняті у справах, правовідносини у яких є подібними, оскільки ухвалені за інших фактичних обставин та з іншого предмету оскарження у справі, що виключає можливість касаційного перегляду оскаржуваних рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, з підстави та у випадку, передбачених відповідним пунктом частини четвертої статті 328 КАС України.
Також заявник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (частини другої статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункту 10 частини п`ятої статті 160, частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України), цитуючи вказані норми. В решті обгрунтування касаційної скарги зводиться до незгоди з рішенням суду апеляційної інстанції.
Необхідно зауважити, що правові висновки Верховний Суд формулює лише щодо конкретно визначених правовідносин, а не висновок, який на думку скаржника буде підставою для відкриття касаційного провадження.
Формальне наведення в касаційній скарзі посилання на відсутність висновку Верховного Суду у взаємозв`язку з посиланням на неправильне застосування або тлумачення зазначених правових норм при ухваленні оскаржуваного судового рішення, не може свідчити про виконання скаржником вимог щодо форми і змісту касаційної скарги в частині належного викладення підстав касаційного оскарження судових рішень згідно пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Інша мотивувальна частина касаційної скарги містить нормативно-правове регулювання обґрунтування, проте Суд не наділений повноваженнями на власний розсуд з контексту скарги вибирати ті норми права, із застосуванням яких не погоджується скаржник.
Верховний Суд звертає увагу, що на стадії відкриття касаційного провадження касаційний суд не перевіряє законність і обґрунтованість судових рішень, а перевіряє касаційну скаргу на предмет дотримання особою, яка її подає, вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, а також дотримання строків реалізації права на касаційне оскарження.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, так само, як і визначити норму права, яку на думку скаржника, застосовано судами без врахування висновків Верховного Суду, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).
Крім того, в ухвалі Верховного Суду від 03.04.2024 зазначалося, що обґрунтування неправильного застосування судом норм матеріального права у справах, у яких суд дійшов висновку про їх незначну складність, має обов`язково наводитись у взаємозв`язку, зокрема, із належним обґрунтуванням наявності виняткових обставин справи, вичерпний перелік яких містить пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
З урахуванням зазначеного, скаржником не виконано вимог ухвали Верховного суду від 03.04.2024 про залишення касаційної скарги без руху та не зазначено належного обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень з обґрунтуванням наявності виняткових обставин в цій справі (з урахуванням вимог частини четвертої, п`ятої статті 328 КАС України та мотивів цієї ухвали).
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,   -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024 у справі №160/6738/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - повернути скаржнику.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

........................
........................
........................
Л.В. Тацій
С.Г. Стеценко
Т.Г. Стрелець,
Судді Верховного Суду