Справа № 461/9453/23                                Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є. 
Провадження № 33/811/198/24                  Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю адвоката Сотника О.І., розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Сотника Олександра Ігоровича на постанову Галицького районного суду м. Львова від 19 січня 2024 року, 
встановив:
постановою Галицького районного суду м. Львова від 19 січня 2024 року  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь ДСА України – 605,60 грн. судового збору.
Відповідно до оскаржуваної постанови,  ОСОБА_1 23.10.2023 року о 23 год. 00 хв. за адресою: м. Львів, пл. Міцкевича, 8, керував транспортним засобом Оpel Vivaro д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 002517.
На цю постанову адвокат Сотник О.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову Галицького районного суду м. Львова від 19 січня 2024 року щодо  ОСОБА_1 скасувати, а провадження закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням норм процесуального права, що мало наслідком однобічне та поверхневе з`ясування обставин справи без повного їх дослідження та належної оцінки. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини, передбачені ст.280 КУпАП.
Зазначає, що у матеріалах справи відсутні відомості про зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , підстави для проходження ним огляду на стан сп`яніння, докази, зокрема відео докази, того, що автомобілем керував ОСОБА_1 ; фабула протоколу не свідчить про наявність ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Стверджує, що наявний у матеріалах справи відео диск лише частково відображає процес спілкування працівників поліції, в медичному закладі ОСОБА_1 двічі здавав біоматеріал, суд не врахував, що було порушено право ОСОБА_1 на правову допомогу, а суд першої інстанції безпідставно, на думку апелянта, відхилив клопотання про виклик у судове засідання медпрацівників та патрульних поліцейських.
Звертає увагу на те, що суд самостійно «дописав» фабулу протоколу, що потягло прийняття незаконного рішення, а з боку працівників патрульної поліції мали місце порушення визначеної законом процедури.
Заслухавши доводи адвоката Сотника О.І, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення була допущена неповнота з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.
Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Допущена судом першої інстанції неповнота з`ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів.
Так, диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, для встановлення наявності в діяннях особи складу зазначеного адміністративного правопорушення підлягає доказуванню не лише факт перебування особи в стані сп`яніння, а й факт керування особою транспортним засобом, та її відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. 
Вказане правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатися, тобто з моменту запуску його двигуна.
Із оглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що фіксування події розпочинається о 23:59 хвилин 23 жовтня 2024 року. ОСОБА_1 перебуває на вулиці. Відтак, апеляційним судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження факту перебування транспортного засобу у русі під керуванням ОСОБА_1 .
Відповідно до п.2 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року, включення відео реєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки».
Із оглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що такий, у порушення вимог Інструкції, не є безперервним. Так, із згаданого відеозапису не видається можливим встановити факт перебування транспортного засобу у русі під керуванням ОСОБА_1 , факт пропозиції працівників патрульної поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, відмову від такого огляду. Крім того, такий відеозапис уривчастий, не відтворює повністю обставини події, є не послідовним, лише частково відображає процес спілкування працівників поліції.Тому не може бути належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.
Крім того, апеляційний суд погоджується і вважає підставними та обґрунтованими доводи апелянта, у тому, що мало місце порушення вимог КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 зокрема щодо процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до п. 12 розділу ІІ вказаної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до пунктів 3, 4, 7-13 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.
Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.
За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища.
Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
Пунктами 15, 16 розділу ІІІ Інструкції визначено, що діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, встановлюється за результатами лабораторних досліджень.
Як вбачається з матеріалів відеофіксації правопорушення та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився лікарем в медичному закладі за допомогою експрес-тесту для виявлення наркотичної речовини у сечі.
Дані, отримані в результаті тестування, є лише попереднім якісним результатом. Для отримання заключного результату необхідно проводити лабораторні дослідження. Зразки, які показали позитивний результат, повинні бути підтверджені більш специфічним методом, наприклад, газовою хроматографією, мас-спектометрією.
Зокрема, в п. 10 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів, що не було дотримано медичною установою, де проводився огляд. Порядок збереження та транспортування ємностей визначений п. 11 Розділу ІІІ цієї Інструкції.
В порушення вимог пунктів 12, 13 вищевказаної Інструкції у водія не відбиралися для дослідження біологічного середовища кров, слина чи змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, тобто ОСОБА_1 не було надано можливості здати інший вид біологічного середовища для аналізу, що прямо передбачено пп. 12, 13 Інструкції, лікарем закладу охорони здоров`я не було дотримано передбаченої законом процедури, лабораторні дослідження біологічного середовища на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, яке є обов`язковим, не проводилось, а тому такий огляд вважається недійсним.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що у порушення порядку проведення огляду на стан наркотично сп`яніння ОСОБА_1 було запропоновано двічі здати біоматеріал, а саме сечу із тривалим проміжком у часі. Більше того, на пропозицію ОСОБА_1 здати інший вид біоматеріалу для проведення детального лабораторного дослідження, йому у такому праві було відмовлено. 
У зв`язку з цим висновок лікаря КНП ЛОР Львівського обласного медичного центру превенції та терапії узалежнень щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння № 002517 від 24.10.2023 за обставин непроведення лабораторних досліджень, відповідно до п. 22 Розділу ІІІ Інструкції є недостатнім для підтвердження стану наркологічного сп`яніння особи і не може бути покладений в обгрунтування доведеності вини ОСОБА_1 , як і не може слугувати підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а дані, що містяться у такому висновку не можуть вважатися належними та допустимими доказами, оскільки порушено визначену законом процедуру проходження такого огляду.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що у матеріалах справи присутні обґрунтовані сумніви щодо встановлення факту перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом і такі сумніви відповідно до вимог ст.62 Конституції України слід тлумачити на користь ОСОБА_1 .
Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав люди основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України: 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства». Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Отже у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив:
апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Сотника Олександра Ігоровича – задоволити.
Постанову Галицького районного суду м. Львова від 19 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ