ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2024 року          м.Дніпро         Справа №  904/3247/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:  Іванова О.Г. (доповідач), 
суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,  
при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.
представники сторін:
від позивача: Науменко С.Б. (в залі суду);  
від відповідача: Окорський В.В. (в залі суду); 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2024 (повна ухвала підписана 15.03.2024, суддя Золотарьова Я.С.) у справі №904/3247/23
за позовом ОСОБА_2 , м. Дніпро в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Групп ТК", м. Дніпро 
до ОСОБА_1 , м. Дніпро 
про відшкодування збитків у розмірі 2 530 519,27 грн   

                                                              ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2024 клопотання ОСОБА_1 про призначення судової експертизи - задоволено частково; призначено по справі № 904/3247/23 судову  експертизу; проведення судової експертизи доручено Дніпропетровському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України; попереджено експертів, про відповідальність, передбачену статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків; сплату витрат на проведення судової експертизи покладено на відповідача; на вирішення фахівців (судових експертів) Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичному центру МВС України поставити такі питання:
- Чи підтверджується документально (документами бухгалтерського обліку) нестача товарно-матеріальних цінностей, встановлена за актом інвентаризації (інвентаризаційною відомістю товарів на складі ТОВ "Преміум Групп ТК". затвердженою протоколом № 1 засідання комісії з проведення інвентаризації) на підприємстві ТОВ "Преміум Групп ТК", в кількісних та вартісних показниках станом на дату проведення інвентаризації - 22 червня 2022 року?
Провадження у справі № 904/3247/23 зупинено на час проведення судової експертизи.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить скасувати ухвалу та прийняти нове рішення, яким задовольнити клопотання ОСОБА_1 про призначення почеркознавчої експертизи та клопотання ОСОБА_2 в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Групп ТК" про призначення у справі бухгалтерської експертизи. 
Скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції не вбачаючи підстав для задоволення клопотання в частині призначення саме почеркознавчої експертизи, відмовив у задоволенні клопотання відповідача про призначення судово-почеркознавчої експертизи, в той час, як клопотання позивача про призначення судової експертизи задовольнив частково. При цьому, апелянт наголошує, що не зрозуміло, з яких процесуальних підстав суд першої інстанції дійшов висновку про покладення витрат на проведення експертизи, призначеної за клопотанням позивача, на відповідача, враховуючи, що відповідач не має жодного процесуального обов`язку щодо доведення розміру збитків.
Вважає безпідставною відмову у задоволенні його клопотання про проведення почеркознавчої експертизи, чим порушується принцип змагальності сторін та віджповідач позбавляється можливості довести належними та допустимими доказами власну правову позицію щодо відсутності вини у спричинення збитків які заявляє позивач.
Зауважує, що не підписував ряд первинних документів, за якими ведеться інвентаризація на підприємстві позивача, а відтак, останні або не є первинними документами, або оформлені неналежно, тому, відповідно, зазначені документи не могли використовуватись у бухгалтерському обліку підприємства та на підставі яких не могли формуватись інвентаризаційні описи. 

У відзиві на апеляційну скаргу позивач проти її задоволення заперечив, ухвалу вважає законною і обґрунтованою, зазначає, що ні заявником ОСОБА_2 , ні позивачем ТОВ «Преміум Групп ТК» жодних клопотань про призначення судової експертизи протягом підготовчого провадження не заявлялось. Навпаки, представник заявника і позивача в судових засіданнях неодноразово усно повідомляли суду про заперечення проти призначення судової експертизи. При цьому, направлення 12.03.2024 в письмовій формі додаткових пояснень щодо пропозицій позивача відносно експертної установи та переліку питань на вирішення експертизи відбулось на вимогу суду.
Щодо зазначення у змісті ухвали про часткове задоволення клопотання позивача, то зазначене вважає опискою, питання виправлення якої буде поставлено перед судом першої інстанції, в той час, як матеріалами справи не підтверджено, що позивач заявляв будь-яких клопотань про призначення експертизи.  
У відповідності до частини другої ст. 125 ГПК України суд може зобов`язати учасника справи, який заявив клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів за їх місцезнаходженням, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов`язані з відповідною процесуальною дією. Водночас, як правильно зазначає скаржник в своїй апеляційній скарзі, згідно з п. 23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона (тобто та сторона, яка ініціювала призначення судової експертизи), а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи – сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Таким чином, покладення витрат за проведення експертизи на відповідача, який і заявив відповідне клопотання є обґрунтованим.
Щодо призначення почеркознавчої експертизи, то суд першої інстанції, розглянувши клопотання, обґрунтовано відмовив у його задоволенні, з урахуванням встановлених обставин. 

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2024 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Іванова О.Г. (доповідач), судді – Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.
З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 25.03.2024 здійснено запит матеріалів справи №904/3247/23 із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.
29.03.2024 матеріали справи №904/3247/23  надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.03.2024 відкрито провадження за апеляційною скаргою відповідача на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2024 у справі №904/3247/23; судове засідання призначено на 05.06.2024; сторонам встановлений строк для подачі відзиву, заяв, клопотань.  
14.04.2024 до суду від апелянта надійшла відповідь на відзив, яку суд апеляційної інстанції вважає додатковими письмовими пояснення, оскільки розділ ІV ГПК України (Перегляд судових рішень) не містить такого виду заяви по суті справи. 
В судовому засіданні 05.06.2024 представник апелянта підтримав доводи скарги, представник позивача їх заперечив з підстав, наведених у відзиві. 
У судовому засіданні 05.06.2024 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до  ст. 269 Господарського процесуального кодексу України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч.1  ст.74 Господарського процесуального кодексу України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
У червні 2023 року ОСОБА_2 в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Групп ТК" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просив:
- cтягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Преміум Групп ТК” (ідентифікаційний код 40568770, місцезнаходження: 49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, 10, oфіс 16-А) заподіяні збитки в сумі 2 530 519,27 грн.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 08.08.2023.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2023 підготовче засідання відкладено на 29.08.2023.
Протокольною ухвалою від 29.08.2023 оголошено перерву до 19.09.2023, та в подальшому до 19.10.2023.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 14.11.2023.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2023 відкладено    підготовче засідання на 13.12.2023.
Протокольною ухвалою від 13.12.2023 оголошено перерву до 16.01.2024.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2024 відкладено   підготовче засідання на 19.02.2024.
Протокольною ухвалою від 19.02.2024 оголошено перерву до 12.03.2024.
06.03.2024 від відповідача надійшло клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи та додаткові пояснення по справі.
Необхідність призначення експертизи по справі, на думку відповідача, обумовлена тим, що  під час розгляду справи представником позивача було надано первинні документи в підтвердження обліку товарів на складі ТОВ “Преміум Групп ТК”, відсутність яких зафіксовано інвентаризаційною комісією та, відповідно, покладено збитки на відповідача, що і є предметом спору.
3 аналізу вищезазначених документів відповідач встановив, що ОСОБА_1 , який виконував функції директора Товариства, ніколи не підписувалися певні документи, отже, останній не приймав на відповідальне зберігання товари передані за відповідними документами. Підписи на цих документах зроблені іншою особою, отже ці документи не можуть буди визнані як первинні документи в розумінні Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” та не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку.
В свою чергу, позивач обґрунтовуючи розмір понесених збитків посилається на матеріали інвентаризації, яка складається на підставі інвентаризаційних реєстрів, прибуткових та видаткових документів, тобто первинних документів.
У зв`язку із зазначеним відповідач наголошує, що позивач, посилаючись на документи, які не підписані відповідачем, а отже не містять обов`язкових ознак первинного документу, та лягли в основу інвентаризаційних описів, таким чином, штучно намагається покласти збитки та довести причетність ОСОБА_1 до їх формування, — звідси виникає необхідність у проведенні судової почеркознавчої експертизи, яка встановить, що перелічені документи не є первинними, а отже, не можуть використовуватися у бухгалтерському обліку підприємства та на їх підставі не можуть складися будь-які інвентаризаційні відомості.
На підставі наведеного, визначення належності та достовірності доказів, якими позивач обґрунтовує наявність збитків, є необхідним в процедурі доказування вини відповідача, за умови, що відповідач позбавлений можливості надати докази щодо відсутності своєї вини у спричинені збитків, оскільки не володіє та не розпоряджається первинною документацією позивача, — проведення почеркознавчої експертизи зможе достеменно визначити, що збитки заявлені позивачем до відшкодування не підтверджені первинними документами, а отже товарно-матеріальні цінності не отримувалися та не приймалися на відповідальне зберігання відповідачем, тому відсутні всі складові правопорушення з яким законодавець пов`язує можливість застосування відповідальності у вигляді відшкодування передбаченого ст. 1166 ЦК України.
Враховуючи наведене, відповідач просить суд призначити судово-почеркознавчу експертизу у справі №904/3247/23, проведення  експертизи  доручити  Дніпропетровському  науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та на вирішення експерта поставити наступні питання:
- Чи виконано рукописний текст в полі підпису “від покупця ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ   ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ   “ПРЕМІУМ  ГРУПП  ТК””  у  документі Специфікація №7 від 22.10.2018 року певною особою,  а саме ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна  №РН-0001745  від  29  жовтня   2018  року  певною  особою,   а  саме ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна №РН-0001728 від 02 листопада 2018 року певною особою, а саме ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна  №РН-0000333   від   06  грудня   2018  року  певною  особою,   а  саме ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна   №РН-0001020   від   09   липня   2018   року   певною   особою,   а   саме ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна  №РН-0001576  від   10  жовтня   2018  року  певною  особою,   а  саме ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна  №РН-0000156   від   20  червня   2018  року  певною  особою,   а  саме ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна  №РН-0000659   від   16   травня   2018  року  певною  особою,   а  саме ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна  №РН-0000108   від   02   травня   2018  року  певною  особою,   а  саме ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна  №ПХ-0001003  від  22  жовтня  2019  року  певною  особою,   а  саме ОСОБА_1 ?;
- Чи   виконано   рукописний   текст   в   полі   “Прийняв   (відповідальна   особа вантажоодержувача)” у документі: товарно-транспортна накладна №00001493 від   10   жовтня   2019   року   певною   особою,   а   саме    ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна №205 від 10 жовтня 2019 року певною особою, а саме ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна   №РН-0000187   від   13   липня   2019   року   певною   особою,   а   саме ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна   №РН-0000188   від   30   липня   2019   року   певною   особою,   а   саме ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна  №РН-0000150   від   27  червня   2019  року  певною  особою,   а  саме ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна  №РН-0000148   від   25  червня   2019  року  певною  особою,   а  саме ОСОБА_1 ?;
- Чи   виконано   рукописний   текст   в   полі   “Прийняв   (відповідальна   особа вантажоодержувача)” у документі: товарно-транспортна накладна №Р1680 від 31 травня    2019  року    певною    особою,    а    саме     ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова  накладна   №РН-0000639   від   8   квітня   2019   року   певною   особою,   а   саме ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна №РН-0000544  від  26  березня  2019  року певною  особою,  а  саме ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна №12 від 22 січня 2019 року певною особою, а саме ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна   №РН-00011   від   10   січня   2019   року   певною   особою,   а   саме ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна №349 від 06 жовтня 2020 року певною особою, а саме ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна №349 від 06 жовтня 2020 року певною особою, а саме ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна  №РН-0000149   від   8   вересня   2020  року  певною  особою,   а  саме ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна  №РН-0000088   від   10  червня   2020  року  певною  особою,   а  саме ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна   №РН-0000023   від   3   лютого   2020   року   певною   особою,   а   саме ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна №РН-0000194 від 13 листопада 2020 року певною особою, а саме ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна №103 від 27 січня 2021 року певною особою, а саме ОСОБА_1 ?;
- Чи виконано рукописний текст в полі “Отримав (ла)” у документі: видаткова накладна   №РН-0000012   від   18   січня   2021   року   певною   особою,   а   саме ОСОБА_1 ?
В додаткових поясненнях по справі відповідач зазначає, що обґрунтовуючи розмір збитків позивач посилається на матеріали інвентаризації від 22.06.2022, надає інвентаризаційний опис та реєстри.
Проаналізувавши надані позивачем докази, відповідач зазначає, що інвентаризаційний опис містить окремі позиції, які за поясненням відповідача (колишнього директора ТОВ “ПРЕМІУМ ГРУПП ТК”) ніколи не вибували з власності позивача, не були знищені чи пошкоджені, тобто не відповідають визначеному поняттю "збитки". Так, в інвентаризаційному описі від 22.06.2022 є позиції з номенклатурою "кліше", які були передані контрагентам позивача для здійснення штампування на продукції, яку безпосередньо замовляв позивач та на теперішній день також перебувають у цих контрагентів.
Для встановлення вищезазначених обставин представником відповідача направлено адвокатські запити контрагентам позивача, які зокрема фігурують в первинних документах, наявних в матеріалах справи, в яких зокрема було поставлено питання:
•   чи перебувають на зберіганні кліше (друкарські форми, тощо), передані ТОВ “ПРЕМІУМ ГРУПП ТК” для забезпечення надання послуг за договорами;
•   зазначити перелік кліше, які було передано ТОВ “ПРЕМІУМ ГРУПП ТК”.
Від контрагентів ТОВ “ДВМ-ПЛАСТ” та ТОВ “ТД ЮНИПАК ГРУПП” надійшли відповіді, зміст яких зводиться до того, що під час реалізації послуг за основними договорами між ТОВ “ПРЕМІУМ ГРУПП ТК” та вищезазначеними контрагентами, ним було передано друкарські форми (кліше), за допомогою яких виготовлялися пластикове пакування з нанесенням відповідної інформації за допомогою кліше. За інформацією контрагентів зазначені кліше перебувають на підприємствах і до цього часу, оскільки не витребувані ТОВ “ПРЕМІУМ ГРУПП ТК” та основні договори на надання послуг є діючими.
Отже, за інформацією наданою контрагентами, ТОВ “ПРЕМІУМ ГРУПП ТК” передано номенклатуру кліше, яка ідентична позиціям, наведеним в інвентаризаційному описі від 22.06.2022, який подано позивачем в якості доказу понесених збитків.
Враховуючи, що наявний в матеріалах справи інвентаризаційний опис, який наданий в якості доказу понесених збитків (шкоди), містить інформацію, яка не відповідає дійсності, зокрема позиції ТМЦ, які не вибували з власності підприємства, а отже не є підтвердженням фактично понесених збитків позивачем, наявності шкоди та не доводить протиправність поведінки відповідача, — наведене не призводить до виникнення деліктних зобов`язань з їх відшкодування відповідачем.
12.03.2024 від позивача надійшли додаткові пояснення у справі щодо пропозицій позивача відносно експертної установи та переліку питань на вирішення експертизи та заперечення на клопотання відповідача про призначення експертизи.
Заперечення позивача ґрунтуються на тому, що поставлені під сумнів відповідачем документи надавались суду в електронному вигляді, через електронний кабінет підсистеми Електронний Суд ЄСІТС - в кольорових сканованих з оригіналу копій. На всіх документах стоїть не тільки підпис уповноваженої особи, а і печатка підприємства, в деяких документах зазначено, що їх підписано за дорученням. Всі надані позивачем документи відображені в бухгалтерському обліку підприємства, відтак, підстав сумніватись в достовірності цих документів немає.
Позивач вважає, що клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи є необґрунтованим, може містити ознаки зловживання стороною відповідача процесуальними правами з метою безпідставного затягування розгляду справи, а тому просить суд в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи відмовити.
У додаткових поясненнях по справі позивач пропонує, у разі призначення в справі № 904/3247/23 проведення експертизи доручити експертам Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС (49033, м. Дніпро, тупик Будівельний, 1) та на вирішення експертів поставити наступне питання:
- Чи підтверджується документально (документами бухгалтерського обліку) нестача товарно-матеріальних цінностей, встановлена за актом інвентаризації (інвентаризаційною відомістю товарів на складі ТОВ "Преміум Групп ТК", затвердженою протоколом № 1 засідання комісії з проведення інвентаризації) на підприємстві ТОВ "Преміум Групп ТК", в кількісних та вартісних показниках станом на дату проведення інвентаризації - 22 червня 2022 року?
Під час підготовчого засідання 12.03.2024 відповідач просив клопотання про проведення експертизи задовольнити. Позивач надав свої заперечення та просив в задоволенні клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі 904/3247/23 відмовити в повному обсязі, а у випадку задоволення клопотання про призначення експертизи, проведення експертизи доручити експертам Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС та на вирішення експертів поставити питання наведене у додаткових поясненнях від 11.03.2024.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2024 клопотання ОСОБА_1 про призначення судової експертизи - задоволено частково; призначено по справі № 904/3247/23 судову  експертизу; проведення судової експертизи доручено Дніпропетровському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України; попереджено експертів, про відповідальність, передбачену статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків; сплату витрат на проведення судової експертизи покладено на відповідача; на вирішення фахівців (судових експертів) Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичному центру МВС України поставити такі питання:
- Чи підтверджується документально (документами бухгалтерського обліку) нестача товарно-матеріальних цінностей, встановлена за актом інвентаризації (інвентаризаційною відомістю товарів на складі ТОВ "Преміум Групп ТК". затвердженою протоколом № 1 засідання комісії з проведення інвентаризації) на підприємстві ТОВ "Преміум Групп ТК", в кількісних та вартісних показниках станом на дату проведення інвентаризації - 22 червня 2022 року?
Провадження у справі № 904/3247/23 зупинено на час проведення судової експертизи.
Вказаний процесуальний документ  є предметом апеляційного оскарження.

Постановляючи ухвалу, господарський суд виходив з того, що  надані до матеріалів справи документи, поставлені під сумнів відповідачем, надавались суду через електронний кабінет підсистеми Електронний Суд ЄСІТС - в кольорових сканованих копіях з оригіналу. На всіх документах стоїть не тільки підпис уповноваженої особи, а і печатка підприємства, в деяких документах зазначено, що їх підписано за дорученням. Всі надані позивачем документи відображені в бухгалтерському обліку підприємства. До того ж, в судовому засідання відповідач не зміг пояснити суду, яким чином у бухгалтерському обліку були відображені відомості з документів, які відповідач не підписував. При цьому, позивач повідомив суду, а відповідач не заперечив того, що відповідач на момент складення документів, експертизу яких він просить провести, був єдиною відповідальною особою на підприємстві. Вказане свідчить про суперечливу поведінку відповідача, а тому, суд не знайшов підстав для задоволення клопотання в частині призначення саме почеркознавчої експертизи. 
Водночас, господарський суд зазначив, що питання визначення розміру збитків, спричинених нестачею,  потребує спеціальних знань. Для встановлення цих обставин справи необхідною є відповідь на питання чи підтверджується документально (документами бухгалтерського обліку) нестача товарно-матеріальних цінностей, встановлена за актом інвентаризації, який надано позивачем до матеріалів справи, а тому клопотання відповідача про призначення судової експертизи підлягає задоволенню частково.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
- для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
- жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Частиною 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.
Спеціальні знання це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.
При призначенні судової експертизи обов`язковим є визначення предмета доказування та з`ясування дійсної потреби спеціальних знань для встановлення певних фактичних даних, що входять до предмету доказування.
Отже, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. При цьому господарський суд самостійно визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (заява №61679/00) від 01.06.2006 зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яким можна встановити обставини , які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
За змістом системного аналізу приписів статей 86, 236, 277 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення законності та обґрунтованості судового рішення, на місцевий господарський суд покладено обов`язок всебічно та повно з`ясувати і дослідити обставини справи, що мають значення для її вирішення по суті.
Отже, суд, розглядаючи справу, має вживати заходів до всебічного й повного встановлення обставин спору, що не суперечить принципу змагальності, оскільки останній відображається в змісті процесуальних прав та обов`язків осіб, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності, проте, суд наділяється в тому числі організаційно-розпорядчими повноваженнями, необхідними для здійснення ним функцій органу правосуддя та прийняття законних і обґрунтованих судових актів.
Пунктом 2 ч.1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, призначення експертизи.
В такому випадку зупинення провадження у справі є наслідком призначення судом експертизи, отже, ухвала про призначення судової експертизи та ухвала про зупинення провадження у справі перебувають у нерозривному зв`язку одна з одною. Призначення судової експертизи з одночасним зупиненням у зв`язку з провадженням у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розцінюватись як два самостійних акти - окремо щодо призначення судової експертизи і щодо зупинення провадження у справі.

У даній справі, як зазначено вище, предметом позовних вимог є стягнення збитків (шкоди), спричинених посадовою особою (колишнім директором) ОСОБА_1 , юридичній особі – ТОВ «Преміум Групп ТК» в сумі 2 530 519,27 грн.
Позивач обґрунтовує позов виявленням в ході інвентаризації нестачі товарно-матеріальних цінностей на вказану суму. 
При цьому, за статутом підприємства до повноважень директора входить, в тому числі розпорядження майном і коштами товариства та вжиття заходів, необхідних для збереження та належного використання майна і коштів товариства. В той час, як збитки, завдані товариству внаслідок порушення його майнових прав громадянами, юридичними особами та державними органами, відшкодовуються товариству відповідно до чинного законодавства.
В свою чергу, відповідач категорично заперечує спричинення збитків, зокрема, зауважує, що не здійснював підписів на первинних документах, на підставі яких позивачем проведена інвентаризація. 
Відтак, до кола обставин, що підлягають встановленню у цій справі входить: розмір  спричинених збитків та склад цивільного правопорушення, за наявності якого можливо притягнути до відповідального у вигляді стягнення шкоди (збитків).
З урахуванням встановлених судом обставин та доводів сторін, судом цілком обґрунтовано призначено у справі судову експертизу (бухгалтерську) для документального підтвердження (документами бухгалтерського обліку) нестачі товарно-матеріальних цінностей, встановленої за актом інвентаризації (інвентаризаційною відомістю товарів на складі ТОВ "Преміум Групп ТК", затвердженою протоколом № 1 засідання комісії з проведення інвентаризації) на підприємстві ТОВ "Преміум Групп ТК", в кількісних та вартісних показниках станом на дату проведення інвентаризації - 22 червня 2022 року, з покладенням таких витрат на заявника клопотання про проведення експертизи – відповідача.

Щодо доводів апеляційної скарги, то вони відхиляються судом. З урахуванням наступного.
Стосовно відмови у задоволенні клопотання відповідача про призначення почеркознавчої експертизи.
Так, в ході підготовчого засідання судом з`ясовано, що в штатному розкладі позивача не було передбачено посади головного бухгалтера або бухгалтера, при цьому, відповідальність за ведення бухгалтерського обліку, податкової звітності згідно із чинним законодавством та статутом ТОВ «Преміум Групп ТК», посадовою інструкцією директора, була покладена саме на директора, тобто відповідача. Первинні документи, підписи на яких відповідач піддав сумнівам, за поясненнями самого відповідача, який особисто приймав участь у судовому засіданні, де розглядалось клопотання відповідача про призначення судової експертизи, відображені в бухгалтерському обліку підприємства, та всі ці документи скріплені печаткою ТОВ «Преміум Групп ТК», яка на момент складення цих документів знаходилась у розпорядженні виключно директора підприємства – відповідача ОСОБА_1 . Всі первинні документи, відносно яких відповідач просив призначити судову почеркознавчу експертизу, надавались суду в електронному вигляді, через електронний кабінет підсистеми Електронний Суд ЄСІТС – в кольорових сканованих з оригіналу копіях. На всіх документах наявний не тільки підпис уповноваженої особи, а й печатка підприємства, подекуди зазначено, що їх підписано за дорученням. Всі надані позивачем документи відображені в бухгалтерському обліку підприємства, за який також відповідав відповідач, а тому у суду не було підстав сумніватись в достовірності цих документів. У зв`язку з чим у суду були відсутні підстави для призначення почеркознавчої експертизи.
Посилання апелянта у скарзі на згадування у тексті ухвали про часткове задоволення позивача стосовно проведення експертизи, колегія суддів вважає опискою, яку суд першої інстанції вправі виправити самостійно, або за клопотанням позивача. оскільки матеріалами справи підтверджується, що позивач у цій справі будь-яких клопотань стосовно проведення експертизи не заявляв, натомість постійно заперечував з приводу поданого відповідачем клопотання. 

Стосовно покладення витрат на експертизу на відповідача.
Відповідно до частини другої ст. 125 ГПК України суд може зобов`язати учасника справи, який заявив клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів за їх місцезнаходженням, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов`язані з відповідною процесуальною дією. 
Згідно з п. 23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» (на яку здійснює посилання сам апелянт) витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона (тобто та сторона, яка ініціювала призначення судової експертизи), а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи – сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи.
Матеріалами дійсної справи підтверджено, що перед судом про проведення експертизи клопотав саме відповідач, в той час, як позивач на вимогу суду надав лише свої пропозиції стосовно експертної установи та можливих питань, в той час, як проти задоволення клопотання відповідача та призначення експертизи у справі – заперечував.
Відтак, судом першої інстанції цілком обґрунтовано покладено витрати за проведення експертизи на відповідача, як заінтересовану сторону.
Наведеним повністю спростовуються доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі. 

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції, розглядаючи клопотання, дав оцінку наданим сторонами доказам, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали  суду - без змін.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.
Оскільки ухвала про призначення експертизи у справі, передбачена п.11 ч.1 ст.255 ГПК України, не відноситься до переліку ухвал, що можуть бути оскаржені після апеляційного перегляду в касаційному порядку за приписами п.2 ч.1 ст.287 ГПК України, то постанова апеляційного господарського суду не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд, -                                                               
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2024 у справі № 904/3247/23 - залишити без задоволення.
Ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2024 у справі № 904/3247/23 – залишити без змін.
Судові витрати ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги на ухвалу суду покласти на заявника апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню відповідно до п.2 ч.1 ст.287 ГПК України. 
Повний текст постанови виготовлено та підписано суддями Івановим О.Г., Верхогляд Т.А., 14.06.2024, суддею Парусніковим Ю.Б. 17.06.2024. 

Головуючий суддя                                                                                 О.Г. Іванов

Суддя                                                                                                    Ю.Б. Парусніков

Суддя                                                                                                               Т.А. Верхогляд