ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 червня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/998/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року (суддя Букіна Л.Є.) в справі № 160/998/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі – ГУНП) про:
визнання протиправним та скасування наказу від 29 грудня 2023 року №558о/с про звільнення зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби);
поновлення на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області з 30 грудня 2023 року;
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано п. 1 наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 28 грудня 2023 року № 2096 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками відділення поліції № 1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області та їх покарання» щодо ОСОБА_1 .
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 29 грудня 2023 року №558 о/с «По особовому складу» щодо звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), майора поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.
Поновлено ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області з 31 грудня 2023 року.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 31 грудня 2023 року по 21 березня 2024 року в сумі 70240,77 грн.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неповного дослідження доказів, неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апелянт вважає безпідставним застосування до спірних правовідносин висновків Верховного Суду, вказаних в судовому рішенні.
Судом першої інстанції не надано оцінки поведінці позивача, внаслідок прояву якої застосовано дисциплінарне стягнення, а також наданим відповідачем доказам такої поведінки.
Вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для призначення службового розслідування через складення службової записки після проведення службового розслідування, адже в матеріалах службового розслідування наявна доповідна записка, у якій відображено інформацію про допущення позивачем правопорушення, що у розумінні статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції є підставою для призначення службового розслідування.
Зазначає, що визначення виду дисциплінарного стягнення є виключної компетенцією керівника ГУНП.
Наявність у позивача заохочень та відсутність діючих дисциплінарних стягнень не вказує на неможливість застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 01 листопада 2001 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах МВС, а з 07 листопада 2015 року - в Національній поліції України, зокрема, з 01 січня 2021 року на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області. Діючих дисциплінарних стягнень не мав, має відзнаки та нагороди.
Наказом від 18 грудня 2023 року №2029 призначено службове розслідування за фактом можливого порушення позивачем службової дисципліни та утворено дисциплінарну комісію.
За результатами проведеного службового розслідування затверджено висновок службового розслідування, зі змісту якого слідує, що 17 грудня 2023 року до УГІ ГУНП в Донецькій області з ЧЧ ГУНП в області надійшла інформація про факт можливого порушення службової дисципліни оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції №1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області майором поліції ОСОБА_1 . 
Службовим розслідуванням встановлено, що цього ж дня ОСОБА_1 разом із колегою вживали спиртні напої за місцем мешкання останнього приблизно до 17:00, після чого ОСОБА_1 пішов додому. Приблизно о 19:00 позивач, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходив біля місця дислокації ДПОП «ОШБ «Лють», побачивши припарковані біля вказаної будівлі автомобілі, намагався їх відчинити. В цей час біля зазначеної адміністративної будівлі перебував працівник ДПОП «ОШБ «Лють», який побачив незаконні дії позивача та зробив останньому зауваження з вказаного приводу. У свою чергу, у відповідь на зроблене зауваження позивач несподівано наніс удар кулаком руки в область щелепи ОСОБА_2 . У цей час до вказаних поліцейських підбігли інші працівники ДПОП «ОШБ «Лють» та припинили неправомірні дії ОСОБА_1 . На місце події направлено мобільну групу УГІ ГУНП в області у складі старших інспекторів з ОД відділу підтримки майора поліції ОСОБА_3 та майора поліції ОСОБА_4 . На час приїзду працівників УГІ ГУНП в області майор поліції ОСОБА_1 вже перебував в адміністративній будівлі тимчасового місця дислокації відділення поліції № 1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області у м. Дружківка.
Лейтенант поліції ОСОБА_5 з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень до медичних закладів не звертався.
На підставі висновків службового розслідування прийнято наказ ГУНП в Донецькій області від 28 грудня 2023 року № 2096 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками відділення поліції № 1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області та їх покарання».
Пунктом 1 вищевказаного наказу від 28 грудня 2023 року № 2096 наказано: «За порушення службової дисципліни, що виразились у недотриманні вимог п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. п. 1, 3, 7 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 3,4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179, а саме у вчиненні дій, які підривають авторитет та довіру громадян до Національної поліції України, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції.
Наказом начальника ГУНП в Донецькій області від 29 грудня 2023 року №558 о/с «По особовому складу» 30 грудня 2023 року ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) відповідно до частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Суд першої інстанції визнав необґрунтованими посилання відповідача, що підставою для проведення службового розслідування слугувала доповідна записка т.в.о. начальника УГІ ГУНП в Донецькій області, оскільки доповідна записка не має дати та номеру, складена після початку проведення службового розслідування, на що безпосередньо вказує її зміст, в наказі про призначення службового розслідування від 18 грудня 2023 року №2029 ця доповідна записка не фігурує, а міститься посилання на інформацію про факт можливого порушення службової дисципліни, яка надійшла з чергової частини УОАЗОР.
Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що службове розслідування проведено відповідачем з порушенням встановленої процедури, що є окремою й самостійною підставою для скасування його (службового розслідування) наслідків.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач хоча й мав вихідний день після тридобового чергування та не мав виявлення алкоголю та наркотичних засобів за результатами проходження тесту у Краматорському міському наркологічному диспансері, однак вжив дві банки алкогольного напою, а саме, «пиво об`ємом 0,5 л кожна» попри те, що з ним неодноразово проводилися заняття з дотриманням правил етичної поведінки шляхом недопущення зловживання спиртними напоями в побуті та при цьому відмовився від проходження відповідного тесту, що зафіксовано на відеоматеріалах, долучених до матеріалів справи.
Разом з тим, при дослідженні цієї підстави у висновку за результатами службового розслідування дисциплінарна комісія при визначенні виду стягнення за вказаний проступок призначила найважчий вид стягнення - звільнення зі служби, не врахувавши та зазначивши при цьому характер проступку, особу правопорушника, й ступінь його вини у зіставленні із обраним видом дисциплінарного стягнення.
Натомість, із наявних в матеріалах справи письмових доказів слідує те, що станом на момент проведення службового розслідування, позивач діючих стягнень не мав, має в здобутку значну кількість державних нагород, серед яких за оборону міста Торецька та відзнаку Президента України за участь в АТО.
Крім того, всупереч вимогам п. 1,4 розділу V дисциплінарна комісія при визначенні виду відповідальності за вказані вище дії позивача не встановила виду й розміру шкоди, заподіяної його діями (бездіяльністю); не врахувала причини та умови, місце та обставини, що призвели до вчинення вказаного проступку.
За таких обставин суд першої інстанції вважав висновок про необхідність застосування до позивача найважчого виду стягнення за вказану дію необґрунтованим та таким, що сприяє виникненню у позивача надмірного тягаря.
Щодо іншого визначеного в розслідуванні «епізоду» із приводу нанесення лейтенанту поліції ОСОБА_6 тілесних ушкоджень суд першої інстанції зазначив, що на підтвердження вказаних обставин відповідачем жодних допустимих та достатніх доказів не надано, а судом першої інстанції із дослідження записів відеозйомок не встановлено.
Лейтенант поліції ОСОБА_5 з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень до медичних закладів не звертався, жодних доказів на підтвердження означених обставин не надано й під час розгляду справи. Не надано й відповідачем доказів, що позивача притягнуто до відповідальності за наслідками розслідування у кримінальному провадженні №62024050010000254 від 22 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 125 КК України, на що останній посилався у запереченнях на відповідь на відзив.
Суд першої інстанції вважав, що саме лише відтворення у висновку службового письмових пояснень інших працівників поліції, жоден із яких безпосередньо не був присутній на місці «описаної» події, та характеристики позивача не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення, і, тим більше, рішення із обранням найбільш суворого дисциплінарного стягнення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, не думку суду першої інстанції, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.
Так, констатуючи вчинення позивачем дисциплінарного проступку, у висновку службового розслідування не встановлено, які саме дії позивача кваліфіковано відповідачем як такі, що несумісні з вимогами, які пред`являються до професійних якостей поліцейського Національної поліції.
Навіть не приймаючи до уваги те, що події, які мали місце 17 грудня 2023 року, відбулись безпосередньо на лінії розмежування, що створює додатковий психічний та психологічний тиск на осіб, що там проживають й несуть службу, те, що відповідачем службове розслідування проведено із порушенням встановленої процедури, а також того, що обрання виду дисциплінарного стягнення фактично перебуває у площині дискреційних повноважень останнього, у зіставленні із встановленими у цій справи обставинами, суд першої інстанції вважав, що застосований до позивача вид стягнення є непропорційним із результатами проведеного службового розслідування, відображеного у висновку від 28 грудня 2023 року, в якому окрім як фабули події, поясненні осіб, характеристики позивача та причин й умов, що мали місце під час порушення службової дисципліни, не встановлено та не обґрунтовано, в чому полягає провина позивача, тяжкість вчиненого проступку; не в повній мірі доведено вину у скоєнні проступків, а також того, яким чином означені дії підривають авторитет Національної поліції України, що б у своїй сукупності більш ніж у повній мірі обумовило застосування найсуворішого дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення зі служби.
За сукупності викладених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність оскарженого наказу, як і наказу від 28 грудня 023 року № 2096 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності, та накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, у зв`язку з чим такі накази підлягають скасуванню із виходом за межі позовних вимог в частині скасування наказу від 28 грудня 2023 року № 2096, попри те, що в першочерговому позові позивач порушував питання із приводу скасування усіх наказів, на підставі яких відбулось звільнення.
Також суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач підлягає поновленню на попередньо займаній посаді з 31 грудня 2023 року – наступного дня після дня звільнення.
При визначенні розміру середнього грошового забезпечення суд першої інстанції виходив з наступних обставин.
Згідно з довідкою відповідача середньомісячна заробітна плата позивача (за жовтень 2023 року складає 28338,02 грн, за листопад 2023 року складає 24559,62 грн) становить 26448,82 грн. Середньоденний заробіток становить 867,17 грн.
За період з 31 грудня 2023 року по 21 березня 2024 року, включаючи ці дні, позивач перебував у вимушеному прогулі 81 календарний день.
Тому сума середнього заробітку, що підлягає до відшкодування за час вимушеного прогулу, вирахувана шляхом множення середньоденного заробітку (867,17 грн.) на число календарних днів за період вимушеного прогулу (81), становить 70240,77 грн.
Суд визнає приведені висновки необґрунтованими, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив служби в органах внутрішніх справ з 01 листопада 2001 року по 06 листопада 2015 року, з 07 листопада 2015 року проходив службу  в Національній поліції України, з 01 січня 2021 року на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Бахмутського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області. 
ОСОБА_1 має спеціальне звання майор поліції.
Наказом ГУНП в Донецькій області від 18 грудня 2023 року №2029 (а.с. 91-92) призначено службове розслідування.
У наказі зазначено, що 17 грудня 2023 року до УГІ ГУНП в Донецькій області з чергової частини УОАЗОР ГУНП в області надійшла інформація про факт можливого порушення службової дисципліни оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області майором поліції ОСОБА_7 . 
Висновком за результатами службового розслідування, затвердженим начальником ГУНП в Донецькій області Р. Осипенком 28 грудня 2023 року, (а.с. 63-86) встановлено, що 17 грудня 2023 року до УГІ ГУНП в Донецькій області з ЧЧ ГУНП в області надійшла інформація про факт можливого порушення службової дисципліни оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції №1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області майором поліції ОСОБА_1 . 
Службовим розслідуванням встановлено, що цього ж дня ОСОБА_1 разом із колегою вживали спиртні напої за місцем мешкання останнього приблизно до 17:00, після чого ОСОБА_1 пішов додому. Приблизно о 19:00 позивач, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходив біля місця дислокації ДПОП «ОШБ «Лють», побачивши припарковані біля вказаної будівлі автомобілі, намагався їх відчинити. В цей час біля зазначеної адміністративної будівлі перебував працівник ДПОП «ОШБ «Лють», який побачив незаконні дії позивача та зробив останньому зауваження з вказаного приводу. У свою чергу, у відповідь на зроблене зауваження позивач несподівано наніс удар кулаком руки в область щелепи ОСОБА_2 . У цей час до вказаних поліцейських підбігли інші працівники ДПОП «ОШБ «Лють» та припинили неправомірні дії ОСОБА_1 . На місце події направлено мобільну групу УГІ ГУНП в області у складі старших інспекторів з ОД відділу підтримки майора поліції ОСОБА_3 та майора поліції ОСОБА_4 . На час приїзду працівників УГІ ГУНП в області майор поліції ОСОБА_1 вже перебував в адміністративній будівлі тимчасового місця дислокації відділення поліції № 1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області у м. Дружківка.
Лейтенант поліції ОСОБА_5 з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень до медичних закладів не звертався.
Дисциплінарною комісією запропоновано за порушення службової дисципліни, що виразилось у недотриманні вимог п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 3, 7 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, а саме вчинення дій, які підривають авторитет та довіру громадян до Національної поліції, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції. 
Пунктом 1 наказу ГУНП № 2096 від 28 грудня 2023 року «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками відділення поліції № 1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області та їх покарання» наказано за порушення службової дисципліни, що виразилось у недотримання вимог п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. п. 1, 3, 7 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, в саме вчинення дій, які підривають авторитет та довіру громадян до Національної поліції України, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції (а.с. 61-62). 
Наказом ГУНП в Донецькій області № 558о/с від 29 грудня 2023 року (по особовому складу) звільнено зі служби в поліції майора ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Бахмутського районного відділу поліції, з 30 грудня 2023 року за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) (а.с. 57).
Спірним під час апеляційного перегляду справи є питання дотримання відповідачем процедури призначення та проведення службового розслідування, доведеність наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку, а також співмірність обраного виду дисциплінарного стягнення тяжкості дисциплінарного проступку.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), відповідно до статті 19 якого у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга статті 19 Закону № 580-VIII).
За приписами пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Обсяг основних обов`язків поліцейського визначено частиною першою статті 18 Закону № 580-VIII, відповідно до якої поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Частинами першою та другою статті 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження, затверджено Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі – Дисциплінарний статут).
За приписами частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Правила етичної поведінки поліцейських затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1179 від 09 листопада 2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за № 1576/29706, та є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.
Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування. 
Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
Згідно з абзацом 6 пункту 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.
Положеннями пунктів 3 та 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.
При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику та допускати дискримінацію в будь-якій формі.
Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.
За приписами статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Стосовно питання дотримання відповідачем процедури призначення та проведення службового розслідування суд зазначає таке.
Відповідно до частин першої – третьої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
З метою належної організації заходів, спрямованих на зміцнення службової дисципліни в діяльності органів та підрозділів Національної поліції України, запобігання надзвичайним подіям за участю поліцейських, упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань за фактами порушення поліцейськими службової дисципліни наказом МВС України від 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893).
Пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 893 встановлено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
За положення пункту 2 розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про:
внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення;
повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку;
надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції»;
ознаки дисциплінарного проступку, що призвів до загибелі або поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського під час виконання ним службових повноважень;
недотримання підстав та порядку застосування або використання вогнепальної зброї, спеціальних засобів або заходів фізичного впливу;
недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування;
втрату поліцейським службового посвідчення та спеціального нагрудного знака (жетона), табельної, добровільно зданої чи вилученої зброї або боєприпасів, нагородної зброї, якщо вона зберігалася в територіальному органі поліції чи його територіальному (відокремленому) підрозділі, а також закладі, установі Національної поліції України, що належать до її управління (далі - органі (підрозділ, заклад, установа) поліції), а також втрату спеціальних засобів поліцейським чи відсутність їх в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, матеріалів досудового розслідування, справ оперативного обліку та справ про адміністративні правопорушення, речових доказів, а також тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження;
розголошення конфіденційної, таємної, службової або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом;
порушення законодавства України у сфері фінансово-господарської діяльності органів поліції, а також установ, які належать до сфери управління Національної поліції України, виявлені під час ревізій або перевірок, внутрішніх аудитів;
перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
приховування від обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні та адміністративні правопорушення, які були відомі поліцейському, але не отримали реєстраційного номера або не були зафіксовані ним у встановленому законодавством України порядку;
здійснення поліцейським дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовною або іншими ознаками в будь-якій формі, а також сексуальних домагань.
За положеннями пункту 4 розділу ІІ Порядку № 893 у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначаються підстава та форма проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо). 
В цьому випадку у наказі про призначення службового розслідування від 18 грудня 2023 року №2029 зазначена підстава призначення службового розслідування - надходження 17 грудня 2023 року до УГІ ГУНП в Донецькій області з чергової частини УОАЗОР ГУНП в області інформації про факт можливого порушення службової дисципліни оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області майором поліції ОСОБА_7 , що узгоджується із вимогами абзацу другого пункту 1 розділу ІІ Порядку № 893, - безпосереднє виявлення ознак дисциплінарного проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Згідно з пунктом 2 розділу VI Порядку № 893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія. 
Частиною першою статті 19 Дисциплінарного статуту встановлено, шо у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:
1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;
2) підстава для призначення службового розслідування;
3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;
4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;
5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;
6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;
7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;
8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;
10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;
11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Пунктом 4 розділу VI Порядку № 893 передбачено, що в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування:
обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим;
посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення;
пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;
пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;
документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку;
обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України;
причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.
В цьому випадку в описовій частині висновку службового розслідування зазначені обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб учинення дисциплінарного проступку, його наслідки.
Відповідно до пункту 5 розділу VI Порядку № 893 у резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: 
висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено;
вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку;
відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством;
запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.
В цьому випадку у резолютивній частині висновку службового розслідування вказано висновок щодо наявності або відсутності в діянні позивача дисциплінарного проступку, його юридична кваліфікація з посиланням на положення законодавства, вимоги якого порушено; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про порушення відповідачем процедури призначення, проведення та оформлення результатів службового розслідування є помилковим та таким, що не відповідає обставинам справи.  
Стосовно доведеності наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку як підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності суд зазначає таке.
Порушенням службової дисципліни в спірному випадку висновком службового розслідування визнано вчинення позивачем 17 грудня 2023 року в стані алкогольного сп`яніння неправомірних дій, а саме намагання потрапити у припарковані автомобілі біля ДПОП «ОШБ «Лють», нанесення удару працівнику цього підрозділу.
Такі дії розцінено дисциплінарною комісією як дії, які підривають авторитет та довіру громадян до Національної поліції. 
Власне позивачем не заперечується факт вживання алкогольних напоїв (пива) 17 грудня 2023 року.
Крім того, висновком службового та наданими відповідачем матеріалами службового розслідування, які використані дисциплінарною комісією, доводиться факт неправомірної поведінки позивача та нанесення удару співробітнику іншого підрозділу поліції.  
Поведінка працівника поліції має ґрунтуватися на етичних, правових та службово-дисциплінарних нормах поведінки, порушення яких утворює факт вчинення дисциплінарного проступку.
Суд доходить висновку, що аналіз зібраних та досліджених судом доказів повністю підтверджує правильність висновків службового розслідування та власне факт порушення позивачем службової дисципліни.
Прийнята позивачем при вступі на службу в поліції присяга відповідно до статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає взяття на себе обов`язків поваги та охорони прав і свобод людини, честі держави, несення високого звання поліцейського з гідністю та сумлінного виконання своїх службових обов`язків.
За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 вересня 2018 року у справі № 824/227/17-а, від 08 серпня 2019 року у справі № 824/1015/16-а у подібних правовідносинах, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги поліцейського. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. Присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового характеру, конституційного зобов`язання поліцейського. Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.
Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.
Суд зазначає, що з огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, а також приймаючи до уваги вищенаведені норми права, у спірному випадку відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.
В цьому випадку підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції слугували вчинене останнім порушення Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції, Правил етичної поведінки, внаслідок чого позивачем скоєно проступок, який охоплюється поняттям «порушення службової дисципліни».
Поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.
Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням відповідних обставин і не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 07 березня 2019 року в справі № 819/736/18, від 19 травня 2022 року в справі №480/4079/18.
Висновок суду першої інстанції судом першої про недоведеність висновків службового розслідування суд визнає необґрунтованим.
При цьому суд зазначає, що мотиви, покладені судом першої інстанції в обґрунтування висновку про недоведеність висновку службового розслідування, є помилковими.
Так, той факт, що лейтенант поліції ОСОБА_5 з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень до медичних закладів не звертався, а відповідачем не доведено, що позивача притягнуто до відповідальності за наслідками розслідування у кримінальному провадженні №62024050010000254 від 22 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 125 КК України, не свідчать про те, що дії позивача не утворюють складу дисциплінарного проступку.
З цього питання суд зазначає, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які підривають авторитет та довіру громадян до Національної поліції України, а не за наслідками проведеного розслідування у кримінальному провадженні.
Оскільки матеріалами службового розслідування доведено факт порушення позивачем службової дисципліни, тому при прийнятті оскарженого наказу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та в спосіб, встановлений законом, тому суд визнає позовні вимоги необґрунтованими.
Висновок суду першої інстанції та власне доводи позивача про неврахування дисциплінарною комісією обставин, що пом`якшують відповідальність, застосоване дисциплінарне стягнення не є пропорційним допущеному порушенню, відсутність обґрунтування у наказі необхідності застосування такого стягнення та неможливості застосування більш м`якого стягнення, суд відхиляє з підстав, вказаних вище, а саме, що застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням відповідних обставин і не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Додатково суд вважає за необхідне звернути увагу на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які не були доводами апелянта, але суттєво впливають на правильність рішення суду першої інстанції.
Так, суд визнає необґрунтованим скасування судом першої інстанції дисциплінарного наказу від 28 грудня 2023 року № 2096 за відсутності факту заявлення позивачем таких позовних вимог.
Суд звертає увагу, що судом першої інстанції не обґрунтовано підстави для застосування положень частини другої статті 9 КАС України, яка надає суду право для повного захисту прав особи вийти за межі позовних вимог.   
Також судом першої інстанції помилково вказано про те, що в першочерговому позові позивач порушував питання із приводу скасування усіх наказів, на підставі яких відбулось звільнення, адже позивачем як в первісно поданому позові, так й уточненій позовній заяві, не порушувалось питання скасування дисциплінарного наказу, не згадувався дисциплінарний наказ та надавалась власна оцінка дисциплінарному наказу.
Частинами сьомою - дев`ятою статті 19 Дисциплінарного статуту встановлено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.
Порядок виконання дисциплінарних стягнень регулюється статтею 22 Дисциплінарного статуту, за положеннями частин першої - третьої якої дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.
Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.
Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.
Таким чином, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції здійснюється в органах Національної поліції шляхом видання дисциплінарного наказу та виконається (реалізується) шляхом видання наказу по особовому складу.
В цьому випадку позивачем не оскаржено дисциплінарний наказ, яким власне й застосовано до позивача дисциплінарне стягнення, а оскаржено тільки наказ по особовому складу, яким виконано (реалізоване) дисциплінарний наказ.
Частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини третьої статті 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.
За положеннями частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Змістом статті 160 КАС України встановлені вимоги до позовної заяви, за якими у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування (частина перша).
В позовній заяві, зокрема, зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (пункт 4 частини п`ятої).
Суд зазначає, що принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Під час розгляду справи суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених позивачем вимог.
Також суд звертає увагу, що принцип диспозитивності також передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, зокрема у постановах  від 29 травня 2019 року у справі № 2-3632/11, від 15 липня 2019 року у справі № 235/499/17, від 30 жовтня 2019 року у справі № 390/131/18, від 1 квітня 2020 року у справі № 686/24003/18 тощо.
Верховним Судом в постанові від 13 квітня 2023 року в справі № 757/30991/18-а вказав на те, що вихід суду за межі позовних вимог можливий у тому разі, якщо позивач, вказавши у заяві одну конкретну вимогу, не зазначив іншу, яка має послідовний зв`язок із попередньою та випливає із фактичної спірної ситуації, викладеної у позовній заяві. Наприклад, позивач просить визнати протиправними дії, бездіяльність суб`єкта владних повноважень, однак не просить суд зобов`язати його вчинити певні дії чи прийняти рішення; просить визнати протиправним акт індивідуальної дії, однак не просить суд про його скасування тощо.
Отже, суд вправі за своєю ініціативою з метою необхідності захисту прав і охоронюваних законом інтересів фізичних і юридичних осіб вийти за межі заявлених позивачем вимог, однак відповідно до імперативних вимог процесуального законодавства.
Таким чином, принцип диспозитивності передбачає розгляд судом справи в межах позовних вимог і підстав позову, визначених особою, яка звернулася за захистом до суду. Вихід суду за межі позовних вимог процесуальний закон допускає як виняток у разі, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, і таких відхід обґрунтований судом у судовому рішенні.
Верховний Суду неодноразово звертав увагу судів перших та апеляційних інстанцій на порушення положень статті 9 КАС України при вирішенні питання про вихід за межі позовних вимог, які мають наслідком скасування рішень судів попередніх інстанцій та направлення справи на новий розгляд, зокрема у постановах від 26 травня 2022 року у справі №360/4114/20, від 10 листопада 2022 року у справі №340/2736/20, від 9 лютого 2023 року у справі №380/3672/20.
В цьому випадку в рішенні суду першої інстанції не наведено відповідного обґрунтування необхідності виходу за межі позовних вимог, не враховано, що саме позивач є ініціатором розгляду в суді публічно-правового спору, визначення предмету, підстав позову та обрання способу захисту, а в цьому випадку позивач ні в первинній, ні в уточненій  позовних заявах не визначено предметом позову дисциплінарний наказ, не приведені підстави, за якими позивач вважає такий дисциплінарний наказ протиправним, хоча саме шляхом видання дисциплінарного наказу застосовується дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Відтак, суд доходить до висновку про те, що суд першої інстанції безпідставно, без належного обґрунтування вийшов за межі позовних вимог, скасувавши дисциплінарний наказ, який не був предметом позову.
При цьому оскільки наказ по особовому складу за своєю суттю є наказом, яким виконується (реалізовується) дисциплінарний наказ, тому оскарження наказу по особовому складу неможливе без оскарження дисциплінарного наказу та не створює для особи будь-яких правових наслідків.
Суд звертає увагу, що вихід суду першої інстанції за межі позовних вимог не є доводом апелянта.
Статтею 317 КАС України визначені підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, відповідно до частини першої якої однією з підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права (пункт 4).
Абзацом другим частини другої статті 317 КАС України встановлено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Підсумовуючи викладене, суд вказує, що сукупність приведених обставини вказує на помилковість висновків суду першої інстанції, яким задоволено позовні вимоги.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що не доведеними є обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.
Оскільки ця справа стосується питання прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, а позивач не є службовою особою, яка у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займає відповідальне та особливо відповідальне становище, ця справа є справою незначної складності у розумінні пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року в справі № 160/998/24 задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року в справі № 160/998/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасувати.
Ухвалити в справі № 160/998/24 нове рішення.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття 12 червня 2024 року та відповідно до пункту  2 частини п`ятої статті 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Повне судове рішення складено 12 червня 2024 року.
  
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко