ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА 
Іменем України

02 квітня 2024 року                                                         м. Кропивницький

справа № 401/668/22
провадження № 22-з/4809/32/24 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Дьомич Л.М. 
за участю секретаря судового засідання Гончар О.В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Світловодська міська рада Кіровоградської області,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Світловодське міське комунальне підприємство «Комбінат комунальних послуг»
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача Браташа Юрія Павловича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2023 року

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Світловодської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправними та скасування рішень Світловодської міської ради Кіровоградської області.
Не погоджуючись з рішеннями суду першої інстанції позивач оскаржив його в апеляційному порядку.
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 21 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2023 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано недійсним рішення Світловодської міської ради № 1298 від 21.12.2021 «Про відмову в передачі земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва громадянину України ОСОБА_1 ». В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто із Світловодської міської ради на користь держави 1488,60 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. 
26.02.2024 до апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Браташа Ю.П. про ухвалення додаткового рішення, в якому просив стягнути з відповідача 31500 грн. судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.
12.03.2024 до апеляційного суду надійшло клопотання Світловодської міської ради про зменшення витрат на правову допомогу, в якому представник відповідача зазначав, що з огляду на часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , стягнення усієї суми правової допомоги з відповідача суперечитиме принципу рівності сторін перед законом і судом, до того ж вважає, що її розмір є завищеним та неспівмірним із складністю справи.
Учасники справи, які належним чином були повідомлені про час та місце її розгляду, в судове засідання не з?явилися. Представник сторін направили до апеляційного суду клопотання, в яких просили розглядати справу без їх участі. 
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, колегія суддів вважає, що заява представника позивача підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 133 ЦПК України до витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до вимог ч. 2, 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. 
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
З матеріалів справи вбачається, що в апеляційній скарзі позивач просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат та зазначав, що попередній розрахунок судових витрат, які він поніс і планує понести у зв?язку з розглядом справи складається із витрат на професійну правничу допомогу, розмір якої за умовами Договору встановлено в твердій грошовій формі, а саме 15000 грн, крім представництва інтересів озивача в судових засіданнях, які розраховуються окремо з розрахунку вартості одного судового засідання у розмірі 3000 грн одне судове засідання. Також вказав, що детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних представником (адвокатом) та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у справі буде надано до суду у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, не пізніше п?яти днів після ухвалення рішення суду.
26.02.2024, тобто в межах строку передбаченого ч.8 ст. 141 ЦПК України  на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу Браташ Ю.П. надав: копію договору № 11/01-22 про надання професійної правничої допомоги від 11.01.2022, копію Додаткової угоди від 30.11.2023 до Договору, копію звіту від 30.11.2023 до договору про надання професійної правничої допомоги від 11.01.2022, копія квитанції № 1 від 01.12.2023 на суму 15000 тисяч гривень, копію квитанції № 2 від 02.12.2023 на суму 9000 тисяч гривень, копію звіту від 22.02.2024 до додаткової угоди від 30.11.2023 до Договору.
Таким чином, загальний (остаточний) розмір судових витрат ОСОБА_1 пов?язаних із розглядом даної справи на професійну правничу допомогу становить 31500 гривень.
       Розмір витрат на правничу допомогу представник відповідача обґрунтовує наданими ним послугами за час розгляду даної справи в суді першої та апеляційної інстанції.
       Відповідно до частин другої, шостої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
       Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (див. постанову Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).
       В клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, представник відповідача посилався на те, що сума заявлених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 31 500 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і неспіврозмірні з виконаною роботою у судах першої та апеляційної інстанції, отже їх розмір є необґрунтованими у зазначеному вище розмірі та не відповідає вартості адвокатських послуг у аналогічних справах в регіоні. 
       Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
За результатом вирішення справи в суді апеляційної інстанції позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано недійсним рішення Світловодської міської ради № 1298 від 21.12.2021 «Про відмову в передачі земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва громадянину України ОСОБА_1 », а в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Світловодської міської ради № 1255 від 21.12.2021 відмовити.
Зважаючи на те, що позов задоволено на 50%, з урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, апеляційний суд вважає, що зазначені стороною позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 31500 грн. є завищеними та не є належним чином обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З вищевикладеного вбачається, що суд вправі зменшувати розмір витрат на правову допомогу, в разі заявлення іншою стороною клопотання про їх не співмірність. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.03.2018 (справа N907/357/16).        
       При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Ураховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 15750 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
       Керуючись ст. ст. 137, 141, 259, 270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача Браташа Юрія Павловича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат задовольнити частково.
Стягнути із Світловодської міської ради (ЄДРПОУ 35825788) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15750,00 (п?ятнадцять тисяч сімсот п?ятдесят) гривень.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 
Повний текст додаткової постанови складено 02 квітня 2024 року.

Головуючий суддя                                                         А.М. Головань
Судді                                                                                         О.Л. Дуковський
       Л.М. Дьомич