ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2024 року                                                    м. Дніпро         Справа №  908/2741/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді  Чередка А.Є. (доповідач)      
суддів: Мороза В.Ф., Коваль Л.А.,
при секретарі судового засідання: Ліпинському М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Бірюкова Романа Михайловича

на рішення Господарського суду Запорізької області (суддя Корсун В.Л.) від 30.01.2024  р. у справі №  908/2741/23

за первісною позовною заявою фізичної особи-підприємця Шкарупи Миколи Вікторовича, АДРЕСА_1 
до відповідача фізичної особи-підприємця Бірюкова Романа Михайловича, АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 
про стягнення суми 
за зустрічною позовною заявою фізичної особи-підприємця Бірюкова Романа Михайловича, АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 
до відповідача фізичної особи-підприємця Шкарупи Миколи Вікторовича, АДРЕСА_1 
про дострокове розірвання договору, -                              

                                                    ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023  р. до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця Шкарупи Миколи Вікторовича (далі ФОП Шкарупа М.В.) до фізичної особи-підприємця Бюрюкова Романа Михайловича (далі ФОП Бірюков Р.М.) про стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 38  464,72 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору оренди від 01.01.2023 №  01/23 щодо своєчасної і повної оплати орендної плати, через що у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у заявленому розмірі.
У вересні 2023  р. до Господарського суду Запорізької області надійшов зустрічний позов, в якому відповідач просив суд визнати розірваним з 06.06.2023 договір оренди нежитлового приміщення від 01.01.2023 №  01/23, укладений між ФОП Шкарупа М.В. та ФОП Бірюков Р.М.
У грудні 2023  р. на адресу суду від ФОП Шкарупи М.В. (позивач за первісним позовом) надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій останній просить стягнути з ФОП Бірюкова Р.М. заборгованість у сумі 76  696,64 грн, в т.ч. гарантійний платіж 9  180,00 грн, яка задоволена судом першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 30.01.2024  р. у справі №  908/2741/23: 
-          первісний позов задоволено частково;
-          стягнуто з фізичної особи-підприємця Бірюкова Романа Михайловича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи-підприємця Шкарупи Миколи Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) - 63  082 (шістдесят три тисячі вісімдесят дві) грн 78 коп. основного боргу та 2  207 (дві тисячі двісті сім) грн 32 коп. судового збору; 
-          в іншій частині первісного позову відмовлено;
-          у задоволенні зустрічного позову відмовлено.
Не погодившись із зазначеним рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся фізична особа-підприємець Бірюков Роман Михайлович, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 30.01.2024  р. у справі №  908/2741/23 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити в повному обсязі, зустрічний позов задовольнити; визнати розірваним з 06.06.2023 року договір оренди №  01/23 нежитлового приміщення від 01.01.2023 року, укладений між ФОП Бірюков Р.М. та ФОП Шкарупа М.В.; стягнути з ФОП Шкарупа М.В. на користь ФОП Бірюков Р.М. судові витрати - сплачений судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано, що всупереч умов договору орендоване приміщення не було в повному обсязі забезпечене електроенергією з вини орендодавця, що спричинило незручності у здійсненні підприємницької діяльності ФОП Бірюковим Р.М., який в зимовий період був змушений працювати до 13 год. У зв`язку з цим відповідачем орендоване приміщення не було прийняте у позивача, а згідно з актом здачі-приймання від 01.01.23 було повернуто орендодавцю до вирішення проблем із забезпеченням приміщення електроенергією.
Також, апелянт зазначає, що враховуючи істотне порушення договору орендодавцем щодо забезпечення приміщення електроенергією ФОП Бірюков Р.М. у відповідності до ст. 188 ГК України звернувся до орендодавця із пропозицією розірвати договір оренди з 06.06.2023р.
У зв`язку з викладеним апелянт вважає нарахування орендної плати за договором оренди неправомірним, а висновки суду першої інстанції такими, що не відповідають нормам матеріального права.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.04.2024  р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Бірюкова Романа Михайловича на рішення Господарського суду Запорізької області від  30.01.2024  р. у справі №  908/2741/23, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 17.06.2024  р.
Представником ФОП Шкарупи М.В. подано до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якого позивач за первісним позовом не погоджується з доводами апеляційної скарги і просить залишити її без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від  30.01.2024  р. у справі №  908/2741/23 - залишити без змін.
В своєму відзиві на апеляційну скаргу, відповідач повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2024  р. клопотання представника фізичної особи - підприємця Шкарупи Миколи Вікторовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду  задоволено, ухвалено судове засідання у справі № 908/2741/23, призначене на 17.06.2024р. о 11:30 год,  провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для представника фізичної особи - підприємця Шкарупи Миколи Вікторовича з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".
В судовому засіданні представник ФОП Шкарупи М.В. проти доводів апеляційної скарги заперечив, просив залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
ФОП Бірюков Р.М. не скористався правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку свого представника, про час та місце судового засідання був повідомлений апеляційним судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що неявка відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, а апеляційним судом не визнавалася явка в судове засідання представників учасників справи обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті у відсутності відповідача.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 01.01.2023 між фізичною особою-підприємцем Шкарупою Миколою Вікторовичем (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Бірюковим Романом Михайловичем (Орендар) укладено договір оренди (майнового найму) нежитлового приміщення №  01/23 (договір).
Відповідно до п 1.1. договору, Орендодавець передає Орендарю, а Орендар приймає в тимчасове користування приміщення зазначене в п. 1.2. цього договору для розміщення в ньому крамниці продовольчих товарів.
Згідно із п. 1.2. договору, приміщення загальною корисною площею 54 кв.м., розташоване за адресою м. Запоріжжя, вул. Звенигородська, 8, прим. 108. Характеристика приміщення, що надається, наведена в Додатку 1 до цього договору. Вартість приміщення на дату укладання цього договору за взаємною згодою сторін становить 840  000,00 грн.
Термін дії договору з 01.01.23 по 31.12.23 (п. 1.3. договору).
У відповідності до п. 1.4. договору, Орендар втрачає право користування приміщенням по закінченню терміну дії цього договору.
Пунктом 2.1. визначено, що Орендодавець передає Орендарю приміщення по акту здачі-приймання. Акт підписують представники Орендодавця і Орендаря.
Згідно із п. 3.11. договору, приміщення, що орендується, забезпечене електроенергією, опаленням, водопостачанням, каналізацією. Сторони визнають, що постачання електроенергії, опалення, водопостачання, каналізації здійснюється відповідними постачальниками комунальних послуг та не може залежати від Орендодавця.
Відповідно до п. 4.1. договору, Орендар зобов`язується сплачувати Орендодавцеві орендні та інші платежі за користування зазначеним приміщенням протягом встановленого в цьому договорі терміну.
Загальна сума орендної плати становить 9  180,00 грн на місяць з розрахунку 170,00 грн за І кв. м. площі. Орендар сплачує орендну плату щомісячно, до 5 числа поточного місяця (п. 4.2. договору).
Пунктом 4.3. договору визначено, що для того щоб гарантувати виконання усіх фінансових зобов`язань, що випливають з цього Договору, Орендар не пізніше 3 робочих днів після підписання цього Договору перераховує на рахунок Орендодавця гарантійний платіж на суму, що дорівнює сумі орендної плати за один місяць, що складає 9  180,00 грн.
У відповідності до п. 4.4. договору, Орендодавець, без направлення попереднього повідомлення Орендарю, у будь-який час протягом дії Договору має право стягнути за гарантійним платежем будь-яку суму, яка належить до сплати та не була сплачена Орендарем, включаючи, але не обмежуючись, суми платежів, або будь-які інші платежі (пеню, штрафи, збитки, компенсацію за збитки/втрати), у відповідності до умов Договору.
Згідно із п. 4.5. договору, після кожного використання коштів гарантійного платежу Орендар повинен на вимогу Орендодавця внести додаткові кошти і відновити гарантійний платіж у розмірі, зазначеному у п. 4.3., протягом 10 робочих днів з моменту отримання відповідного письмового повідомлення від Орендодавця.
Після припинення договору та повернення Орендодавцю приміщення відповідно до умов, викладених в договорі, гарантійний платіж повертається Орендарю в сумі, розрахованій як різниця між гарантійним платежем, отриманим відповідно до п. 4.3, та будь-яких сум використаних Орендодавцем, відповідно до п. 4.4 (п. 4.6. договору). 
Відповідно до п. 4.7. договору, додатково до орендної плати Орендар щомісячно компенсує Орендодавцеві плату за спожиті Орендарем електроенергію, опалення, водопостачання, каналізацію відповідно до показання лічильників, встановлених у приміщенні згідно наданих рахунків, протягом 10 календарних днів.
Пунктом 4.8. договору визначено, що компенсація за комунальні послуги (електроенергію, опалення, водопостачання, каналізацію) відбувається з відповідними тарифами, встановленими в м. Запоріжжя. Показники лічильників фіксують на дату, що передує даті здійснення компенсаційних оплат, у присутності обох сторін. 
Згідно з п. 4.9. договору, компенсація за утримання прибудинкової території відбувається за відповідними рахунками, наданими правлінням ОСББ "Кращий дім", якому належить багатоповерхова будівля, протягом 10 календарних днів.
У відповідності до п. 4.10. договору, компенсація за Послуги охорони за допомогою пульту централізованого спостереження відбувається за відповідними рахунками не пізніше 10 числа поточного місяця.
Сторони зобов`язані в останній день строку оренди або в день дострокового припинення цього договору підписати акт повернення приміщення у відповідності з Додатком 5 до цього договору (Акт повернення приміщення), який повинен засвідчувати факт повернення приміщення Орендодавцеві та містити опис стану приміщення (п. 7.3. договору).
Пунктом 8.2. договору визначено, що будь-які зміни і доповнення до цього договору, повинні бути здійснені в письмовому вигляді і підписані уповноваженими на те представниками сторін.
Відповідно до п. 8.4. договору, договір є чинним на період з 01.01.23 по 31.12.23 і не підлягає пролонгації. Перебіг строку оренди приміщення починається з дня складання акта здачі-приймання приміщення відповідно до п. 2.1 цього договору.
Згідно з Актом здачі-приймання приміщення від 01.01.23 (Додаток 2 до договору оренди від 01.01.23 № 01/23), ФОП Шкарупа М.В. передав (Орендар), а ФОП Бірюков Р.М. (Орендодавець) прийняв в оренду приміщення площею 54 кв.м. для цілей розміщення в ньому продовольчої крамниці.
06.06.23 ФОП Бірюков Р.М. направив на адресу ФОП Шкарупи М.В. угоду про дострокове розірвання договору найму житлового приміщення від 06.06.23 та листа за вих. від 05.06.23, в якому зазначає, що (дослівно):
"Між нами був укладений договір оренди (майнового найму) нежитлового приміщення, розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Звенігородська, 8, прим. 108. На даний момент в Україні йде війна і Запоріжжя - прифронтове місто, і я не в змозі оплачувати оренду вищевказаного приміщення. Також нагадую, що в 3-х кімнатах (без вікон) приміщення відсутнє електропостачання з грудня 2022 р. по теперішній час, що унеможливлює їх використання.
Я по телефону, та при особистій зустрічі в усній формі повідомив Вас про розірвання Договору оренди з 05.06.2023р. Ми зустрілися з Вами 05.06.2023 р. в ПП "Левіт-Сервіс" для переоформлення Договору охорони приміщення на Вас та передачі ключів, однак ви відмовились отримати ключі та підписати акт приймання-передачі об`єкту оренди, тому вважаю вищевказаний Договір розірваним з 06.06.2023 р. Фото лічильників електроенергії та води додаю.
З 05.06.2023 р. вищевказане приміщення звільнене, перед постановкою під охорону проведена відео фіксація стану приміщення, і більше мною з охорони не знімалося, про що можно пересвідчитися запросивши довідку з пульта охорони у ПП "Левіт-Сервіс".
Запрошую Вас повторно за вищевказаною адресою 19.06.2023 р. на 12-00 для передачі приміщення та підписання акту приймання-передачі і угоди про дострокове розірвання договору оренди.".
19.06.23 ФОП Шкарупа М.В. надіслав на адресу ФОП Бірюкова Р.М. претензію №  1 щодо невиконання умов договору, в якій просить останнього:
- у встановленому законом порядку здійснити розгляд цієї претензії;
- усунути перешкоди у доступі Орендодавця та/або його представників до приміщення, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Звенигородська, 8, прим. 108;
- розглянути та підписати Акти звірки взаємних розрахунків за Договором, надіслати один підписаний примірник разом з відповіддю на цю претензію або окремо від неї;
- сплатити наявну заборгованість перед Орендодавцем у сумі 10  161,70 грн на р/р НОМЕР_3 в АТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 31399;
- внести додаткові кошти і відновити гарантійний платіж у розмірі, що складає 9  180,00 грн, протягом десяти робочих днів з моменту отримання цієї претензії.
Згідно з довідкою ПП "Левіт-Сервіс" за вих. від 06.09.23 № 9, 01.01.23 договір №  05-22/з лс від 01.03.23 між ФОП Бірюков Р.М. та ПП "Левіт-Сервіс" було розірвано, а 01.06.23 укладено новий договір між ФОП Шкарупа М.В. та ПП "Левіт-Сервіс", згідно з яким об`єкт за адресою: АДРЕСА_3 , приміщення 108 взято під охорону. 
Відповідно до заяви свідка, яка засвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Харченко Ю.Г. від 20.09.23 та зареєстровано в реєстрі за № 257, ОСОБА_1 пояснив наступне (дослівно):
"… Я, ОСОБА_1 , голова ОСББ "Кращий дім" адреса м.  Запоріжжя, вул. Звенігородська 8, в якому я проживаю, можу пояснити наступне:
Мені достовірно відомо, що у приміщенні АДРЕСА_4 був розташований магазин кави та чаю, який працював тривалий час лише по вихідним до обіду. Зранку 05.06.2023 з цього приміщення ФОП Бірюковим Р.М. було вивезено все майно і з того часу по теперішній момент приміщення порожнє, що можна спостерігати через фасадні вікна.
Також можу додати, що роботи по відновленню електропостачання у даному приміщені не проводились, ключі від підвалу, в якому знаходиться вузол підключення прим. АДРЕСА_4 , знаходяться лише у мене і з проханням надати доступ до підвалу для приведення ремонтних робіт власник приміщення Шкарупа М.В. не звертався.
Джерела обізнаності свідка щодо вказаних обставин:
Вказані обставини мені відомі, оскільки я проживаю у вище вказаному будинку. …".
Згідно із заявою свідка, яка засвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Харченко Ю.Г. від 20.09.23 та зареєстровано в реєстрі за № 258, ОСОБА_3 пояснив наступне (дослівно):
"… Я, ОСОБА_3 , працівник ПП "Левіт-Сервіс", можу пояснити наступне:
01.06.2023р до мене звернувся Бірюков Р.М. з заявою про припинення договору по охороні приміщення за адресою АДРЕСА_5 , по причині розірвання договору оренди з ФОП Шкарупа М.В. та передачі його зворотно в користування власнику. Для підписання договорів зустріч була запланована на 05.06.2023 року.
05.06.2023 року приблизно об 11-30 ФОП Бірюков Р.М. і ФОП Шкарупа М.В. зустрілись у приміщенні охоронної фірми за адресою: АДРЕСА_6 .
У моїй присутності між ФОП Бірюковим Р.М. та ФОП Шкарупа М.В. відбувався діалог про передачу ключів та приміщення по акту приймання-передачі, ФОП Шкарупа М.В. відмовився приймати ключі, та приміщення, не вказавши причину.
З ФОП Бірюков Р.М. ми розірвали договір по охороні приміщення і він покинув офіс охоронної фірми, а ФОП Шкарупа М.В. залишився для надання необхідних документів та переоформлення договору по охороні приміщення на його ім`я.
Також можу засвідчити, що через декілька днів після підписання договору охорони об`єкту з ФОП Шкарупа, він викликав інженера для перевірки стану охоронної системи приміщення.
Джерела обізнаності свідка щодо вказаних обставин:
Вказані обставини стали мені відомі оскільки все відбувалось в моїй присутності та зі слів інженера по охоронній системі. …".
Відповідно до заяви свідка, яка засвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Харченко Ю.Г. від 20.09.23 та зареєстровано в реєстрі за № 259, ОСОБА_5 пояснила наступне (дослівно):
"… Я, ОСОБА_5 , дружина Бірюкова Романа Михайловича , можу пояснити наступне:
У 01.01.2023 р. між ФОП Бірюковим Р.М. та ФОП Шкарупа М.В. було укладено договір оренди приміщення за адресою АДРЕСА_5 на новий термін, строком до 31.12.2023 року. Перед укладенням договору чоловік в моїй присутності повідомив ФОП Шкарупа М.В. про неспроможність сплачувати орендну плату у розмірі 9180 грн. на місяць, так як у зв`язку з війною об`єми торгівлі знизились, доходи значно впали, і він може сплачувати не більше половини від заявленої у договорі суми. Моїм чоловіком було запропоновано оплачувати повну орендну плату раз на два місяці, на що ФОП Шкарупа М.В погодився. Крім того, у більшій частині приміщення було відсутнє освітлення, що в свою чергу заважало повноцінно здійснювати підприємницьку діяльність. Враховуючи, що власник погодився на вищевказані умови оплати, ми терпляче чекали доки ФОП Шкарупа М.В. відновить електропостачання, тому що без електроенергії після обіду у приміщенні темно і не можливо було його використовувати  для повноцінного ведення бізнесу. Комуніціювали ми через додаток "вайбер" по телефону бухгалтера ФОП Шкарупа М.В., на який відправляли фото лічильників, а вона присилала фото рахунків на оплату. Наприкінці травня 2023 року моєму чоловіку у моєї присутності зателефонував ФОП Шкарупа М.В. і повідомив, що оплати орендної плати раз на два місяця його не влаштовують, на що мій чоловік сказав, що тоді ми вимушені розірвати договір оренди і найближчим часом ми звільнимо приміщення і зустрінемося в охоронній фірмі для переоформлення договору охорони приміщення на власника та підписання акту повернення приміщення і передачі ключів. 05.06.2023р. зранку ми звільнили приміщення, зробили фото лічильників електроенергії і води та одразу ж відправили на вайбер додаток бухгалтеру ФОП Шкарупа М.В. Крім того, мені відомо, що по телефону була домовленість про зустріч зі ФОП Шкарупою М.В. в охоронній фірмі для розірвання договору охорони приміщення з ФОП Бірюков Р.М. та підписання договору охорони приміщення з власником приміщення, а також підписання акту повернення приміщення і передачі ФОП Шкарупі М.В. ключів. За попередньо визначеним часом вони зустрілись в охоронній фірмі за адресою: АДРЕСА_6 . Згодом чоловік повернувся і повідомив, що ФОП Шкарупа М.В. відмовився забрати ключі та підписувати акт прийому-передачі приміщення, аргументуючи тим, що доки не прийдуть остаточні рахунки по комунальним послугам по кінцевим показникам лічильників, акт приймання-передачі приміщення він підписувати не буде. Хоча рахунки зазвичай приходять в середині наступного місяця, (т.є. рахунки по показниках, переданих нами 05.06 надійдуть їм не раніше другої половини липня), і існує гарантійний платіж (9180 грн.), з якого покриються комунальні послуги. Таким чином, замість того, щоб провести остаточні розрахунки, розуміючи що в умовах воєнного стану їм буде важко здати це приміщення, вони намагалися спеціально затягувати процес розірвання договору, щоб отримати з нас додаткові кошти. 05.06.2023р. об 13-34 у моїй присутності Бірюков Р.М. в останній раз відкрив приміщення, зняв відео, в якому зафіксував його стан, після чого закрив і поставив під охорону. З цього моменту по теперішній час ми у приміщення не заходили. На внутрішній стороні вікна нами було прикріплено листок з номером телефону ФОП Бірюков Р.М. для повідомлення покупців, що магазин закрито і товар можна замовити по телефону. За спливом декількох днів телефон був відкріплений, що свідчить про те, що в приміщення заходив власник ФОП Шкарупа М.В. 
Джерела обізнаності свідка щодо вказаних обставин:
Вказані обставини стали мені відомі у зв`язку з тим, що я є дружиною відповідача та в моїй присутності відбувались події, про які я повідомляю у заяві свідка. …".
Ухвалюючи оскаржуване рішення про часткове задоволення первісного позову місцевий господарський суд дійшов висновку, що у ФОП Бірюкова Р.М. виникла заборгованість перед ФОП Шкарупа М.В. за оренду нежитлового приміщення згідно договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.23 №  01/23 за період з січня по листопад (включно) 2023  р. у розмірі 63  082,78 грн, доказів сплати якої відповідачем за первісним позовом не надано. В задоволенні іншої частини заявленої до стягнення суми первісного позову судом відмовлено, як необґрунтованої та недоведеної суми заборгованості.
Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову суд першої інстанції виходив з того, що з боку відповідача за зустрічним позовом відсутні будь-які істотні порушення умов договору оренди щодо неналежного забезпечення електроенергією орендованого приміщення, при цьому, відповідач за зустрічним позовом не може впливати на економічну діяльність позивача за зустрічним позовом та не може істотно порушувати умови договору оренди у зв`язку з неспроможністю ФОП Бірюковим Р.М. сплачувати орендну плату за вищезазначеним договором.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. 
Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.
Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом (ч. 7). 
Статтею 629 ЦК України унормовано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
У відповідності до ч. 3 ст. 285 ГК України, орендар, окрім іншого, зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.
Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.
Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до умов договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.2023 №  01/23 ФОП Бірюков Р.М. повинен сплатити ФОП Шкарупі М.В. за оренду нежитлового приміщення за період з січня по листопад (включно) 2023  р. у розмірі 100  980,00 грн.
Судом першої інстанції було встановлено та не заперечується сторонами, що ФОП Бірюков Р.М. сплатив ФОП Шкарупі М.В. за оренду нежитлового приміщення згідно договору оренди за період з січня по листопад (включно) 2023 р. 37  897,22 грн.
Належних та допустимих доказів сплати за оренду нежитлового приміщення згідно договору оренди за період з січня по листопад (включно) 2023 року в сумі 63  082,78 грн, що становить різницю між розрахованою орендодавцем та сплаченою орендарем сумою, відповідачем за первісним позовом не надано.
При цьому судова колегія критично ставиться до твердження апелянта про те, що за актом здачі-приймання приміщення від 01.01.2023  р. (додаток 2 до договору оренди від 01.01.2023  р. №  01/23) ФОП Шкарупа М.В. прийняв, а не передав, орендоване приміщення.
Так, дослівно в Акті здачі-приймання приміщення від 01.01.2023 (Додаток 2 до договору оренди від 01.01.2023 № 01/23) зазначено, що "Орендар (ФОП Бірюков Р.М.) повернув, а Орендодавець (ФОП Шкарупа М.В.) прийняв приміщення площею 54 кв.м. для цілей розміщення в ньому продовольчої крамниці".
Проте, судова колегія звертає увагу, що вказаний акт здачі-приймання приміщення укладений сторонами в ту саму дату, що й договір оренди - 01.01.2023  р., а за текстом вказаного акту орендодавець приймає приміщення "для цілей розміщення в ньому продовольчої крамниці", що збігається з визначеною сторонами в договорі оренди метою отримання ФОП Бірюковим Р.М. цього приміщення в оренду.
До того-ж твердження апелянта про те, що ФОП Бірюков Р.М. передав орендоване приміщення орендодавцю 01.01.2023  р. протирічить, зокрема, доводу відповідача за первісним позовом про те, що він звернувся до орендодавця з пропозицією розірвати договір оренди тільки 05.06.2023  р. Також такі доводи апелянта протирічать фактичним обставинам справи, за якими відповідач за первісним позовом частково сплачував орендну плату в період, за який він начебто не користувався приміщенням, оскільки, за його твердженнями, повернув орендоване приміщення орендодавцю 01.01.2023  р.
Отже, судова колегія вважає, що в даному випадку мала місце технічна помилка і за актом здачі-приймання приміщення від 01.01.2023  р. (додаток 2 до договору оренди від 01.01.2023  р. №  01/23) ФОП Бірюков Р.М. (Орендар) саме прийняв, а ФОП Шкарупа М.В. (Орендодавець) передав в оренду приміщення.
За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовна вимога за первісним позовом про стягнення заборгованості за оренду нежитлового приміщення згідно договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.2023 №  01/23, за період з січня по листопад (включно) 2023 р. підлягає частковому задоволенню у розмірі 63  082,78 грн.
В задоволенні іншої частини заявленої до стягнення суми первісного позову судом першої інстанції відмовлено, як необґрунтованої та недоведеної суми заборгованості.
Так, зокрема, відмовляючи в частині суми заборгованості за первісним позовом судом першої інстанції враховано наступне.
Як вже зазначалось вище в тексті цього рішення, п. 4.3. договору визначено, що для того, щоб гарантувати виконання усіх фінансових зобов`язань, що випливають з цього Договору, Орендар не пізніше 3 робочих днів після підписання цього Договору перераховує на рахунок Орендодавця гарантійний платіж на суму, що дорівнює сумі орендної плати за один місяць, що складає 9  180,00 грн.
У відповідності до п. 4.4. договору, Орендодавець, без направлення попереднього повідомлення Орендарю, у будь-який час протягом дії Договору має право стягнути за гарантійним платежем будь-яку суму, яка належить до сплати та не була сплачена Орендарем, включаючи, але не обмежуючись, суми платежів, або будь-які інші платежі (пеню, штрафи, збитки, компенсацію за збитки/втрати), у відповідності до умов Договору.
Згідно із п. 4.5. договору, після кожного використання коштів гарантійного платежу Орендар повинен на вимогу Орендодавця внести додаткові кошти і відновити гарантійний платіж у розмірі, зазначеному у п. 4.3., протягом 10 робочих днів з моменту отримання відповідного письмового повідомлення від Орендодавця.
Після припинення договору та повернення Орендодавцю приміщення відповідно до умов, викладених в договорі гарантійний платіж повертається Орендарю в сумі, розрахованій як різниця між гарантійним платежем, отриманим відповідно до п. 4.3, та будь-яких сум використаних Орендодавцем відповідно до п. 4.4 (п. 4.6. договору).
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що сума гарантійного платіжу у розмірі 9  180,00 грн, заявлена позивачем за первісним позовом, не відноситься до суми заборгованості за оренду нежитлового приміщення, згідно договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.23 № 01/23, за період з січня по листопад (включно) 2023 року.
Крім того, позивач за первісним позовом до заборгованості за оренду нежитлового приміщення, згідно договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.23 № 01/23, за період з січня по листопад (включно) 2023 року, включив заборгованість з оплати комунальних послуг за вказаний період у розмірі 4  433,86 грн.
Відповідно до п. 4.7. договору, додатково до орендної плати Орендар щомісячно компенсує Орендодавцеві плату за спожиті Орендарем електроенергію, опалення, водопостачання, каналізацію відповідно до показання лічильників, встановлених у приміщенні згідно наданих рахунків, протягом 10 календарних днів.
Пунктом 4.8. договору визначено, що компенсація за комунальні послуги (електроенергію, опалення, водопостачання, каналізацію) відбувається з відповідними тарифами, встановленими в м. Запоріжжя. Показники лічильників фіксують на дату, що передує даті здійснення компенсаційних оплат, у присутності обох сторін.
Згідно із п. 4.9. договору, компенсація за утримання прибудинкової території відбувається за відповідними рахунками, наданими правлінням ОСББ "Кращий дім", якому належить багатоповерхова будівля, протягом 10 календарних днів.
Проте, матеріали справи не містять надання позивачем за первісним позовом до суду доказів (рахунків, квитанцій, тощо) на підтвердження суми компенсації відповідачем за первісним позовом за комунальні послуги у відповідності до умов договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.2023 №  01/23.
За таких обставин, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено позивачу за первісним позовом у задоволені суми заборгованості у розмірі 13  613,86 грн.
Щодо оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні зустрічного позову про визнання розірваним з 06.06.2023 договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2023 №  01/23, укладеного між ФОП Шкарупою М.В. та ФОП Бірюковим Р.М., судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Вказані положення ЦК України кореспондуються з положеннями ст. 20 Господарського кодексу України (ГК України).
Згідно з ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори (господарські договори) та інші правочини (угоди). 
Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями ч. 1 ст. 626 ЦК України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
За приписами ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Частиною 1 ст. 628 та ч. 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Як встановлено судом першої інстанції, звертаючись до суду із зустрічним позовом у цій справі про визнання розірваним договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.23 № 01/23 позивач за зустрічним позовом обґрунтовує позовні вимоги тим, що питання із належним забезпеченням електроенергією орендованого приміщення в повній мірі не було вирішено, а також у зв`язку з неспроможністю сплачувати орендну плату у розмірі 9  180,00 грн на місяць, оскільки у зв`язку з війною об`єми торгівлі знизились, а доходи значно впали.
Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
У відповідності до ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 188 Господарського кодексу України визначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.
При вирішенні питання щодо розірвання договору з підстави, передбаченої договором, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст. 651 ЦК України, згідно з якою договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Отже, підставою розірвання договору може бути істотне порушення однією зі сторін умов цього договору.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі №  927/877/17).
З аналізу змісту ст. 651 ЦК України вбачається, що йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.
Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №  910/3568/18, від 17.04.2019 у справі №  910/6381/18, від 14.08.2019 у справі №  910/8819/18.
Крім того, оцінка істотного порушення договору здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені законом. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.
Наведена правова позиція викладена у постанові у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №  910/6381/18, від 28.08.2019 у справі №  910/5381/18.
Із вказаного вбачається, що для встановлення можливості розірвання спірного договору необхідно визначити чи були допущені ФОП Шкарупою М.В. (відповідач за зустрічним позовом) саме істотні порушення умов такого договору, чи наявна шкода і її розмір внаслідок дій (бездіяльності) ФОП Шкарупи М.В., а також співвіднести очікуваний результат від укладеного договору та фактичні обставини внаслідок неналежного його виконання.
Таким чином, звертаючись із позовними вимогами щодо розірвання договору, на позивача (в даному випадку за зустрічним позовом) покладається обов`язок зазначити істотні порушення умов спірного договору та шкоду, яка завдана йому (їм) відповідачем (в даному випадку за зустрічним позовом). 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові у постанові Верховного Суду від 29.10.2019 у справі №  911/2755/18.
Судом першої інстанції у справі №  908/2741/23 встановлено, що умови договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.2023 № 01/23 не містять умов розірвання або дострокового припинення в односторонньому порядку вказаного договору.
Отже, однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною вказаного договору. 
Позивач за зустрічним позовом істотними порушеннями з боку відповідача за зустрічним позовом умов договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.2023 № 01/23 вважає:
-          не вирішене ФОП Шкарупою М.В. питання із належним забезпеченням електроенергією орендованого приміщення в повній мірі;
-          не спроможність позивача за зустрічним позовом сплачувати орендну плату у розмірі 9  180,00 грн на місяць, оскільки у зв`язку з війною об`єми торгівлі знизились, а доходи значно впали. 
При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 3.11. договору, підписаного сторонами без заперечень, приміщення, що орендується, забезпечене електроенергією, опаленням, водопостачанням, каналізацією. Сторони визнають, що постачання електроенергії, опалення, водопостачання, каналізації здійснюється відповідними постачальниками комунальних послуг та не може залежати від Орендодавця.
Судова колегія зазначає, що підписуючи без зауважень договір оренди позивач за зустрічним позовом погодився з усіма його умовами та, з огляду на вказаний п. 3.11. договору, підтвердив забезпечення орендованого приміщення, зокрема електроенергією. Крім цього сторони узгодили, що постачання електроенергії здійснюється відповідним постачальником цієї послуги та не може залежати від орендодавця.
Отже, позивачем за зустрічним позовом не надано суду належних і допустимих доказів відсутності постачання електроенергією в орендованому приміщенні, а також вини орендодавця у відсутності постачання електроенергії, якщо це все ж таки мало місце, або перешкоджанню у відновленню такого постачання.
За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з боку відповідача за зустрічним позовом (виходячи із наданих у цю справу доказів) відсутні будь-які істотні порушення умов договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.2023 №  01/23 щодо не належного забезпеченням електроенергією орендованого приміщення.
Крім цього судова колегія звертає увагу, що відповідності до ч. 1 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Статтею 42 ГК України унормовано, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Отже судова колегія вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що з боку відповідача за зустрічним позовом відсутні істотні порушення умов договору оренди, оскільки останній не може впливати на економічну діяльність позивача за зустрічним позовом та не може істотно порушувати умови договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.2023 №  01/23 у зв`язку з неспроможністю ФОП Бірюковим Р.М. сплачувати орендну плату за вищезазначеним договором.
Також, слід зазначити, що позивачем за зустрічним позовом заявлено вимогу про визнання розірваним з 06.06.2023 договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2023 №  01/23, укладеного між ФОП Шкарупа М.В. та ФОП Бірюков Р.М., тобто обрано спосіб захисту не передбачений ст.ст. 16, 651 ЦК України, ст.ст. 20, 188 ГК України. 
За таких обставин, судова колегія констатує, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову. 
З урахуванням усього вищенаведеного, апеляційний господарський суд вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, оскаржуване рішення відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 30.01.2024  р. у даній справі відсутні. 
Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 6  441,60 грн слід покласти на останнього.
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Бірюкова Романа Михайловича на рішення Господарського суду Запорізької області від 30.01.2024  р. у справі №  908/2741/23 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 30.01.2024  р. у справі №  908/2741/23 - залишити без змін.
Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на фізичну особу-підприємця Бірюкова Романа Михайловича.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 25.06.2024 року.

Головуючий суддя                                                                                      А.Є. Чередко  

Суддя                                                                                                              Л.А. Коваль

Суддя                                                                                                              В.Ф. Мороз