УХВАЛА

13 червня 2024 року 
м. Київ

справа №520/16458/23
адміністративне провадження № К/990/20595/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Губської О.А., 
суддів: Білак М.В., Мацедонської В.Е.
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року у справі № 520/16458/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особи - Міністерство оборони України про визнання бездіяльності протиправною та спонукання до нарахування та виплати додаткової винагороди,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив:
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті старшому номеру обслуги стартового взводу стартової батареї 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року № 168, в розрахунку до 100000 гривень щомісячно, пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 06 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити старшому номеру обслуги стартового взводу стартової батареї 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року № 168, в розмірі до 100000 гривень щомісячно, пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 06 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року, залишеним без змін Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року, позов задоволено частково. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 видати накази з приводу призначення ОСОБА_1 додаткової винагороди у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 у підвищеному до 100.000,00грн. розмірі за 30.03.2022р., 09.04.2022р., 10.04.2022р., 15.04.2022р., 23.08.2022р., 09.09.2022р., 15.10.2022р., 05.12.2022р., 16.12.2022р., 20.12.2022р., 28.12.2022р., провівши обчислення, нарахування та виплату додаткової винагороди за 30.03.2022р., 09.04.2022р., 10.04.2022р., 15.04.2022р., 23.08.2022р., 09.09.2022р., 15.10.2022р., 05.12.2022р., 16.12.2022р., 20.12.2022р., 28.12.2022р. у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 у підвищеному до 100.000,00грн. розмірі з утриманням належних податків і зборів та з урахуванням раніше здійснених платежів. Позов у решті вимог - залишено без задоволення. Стягнуто на користь ОСОБА_1 (місцезнаходження - АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження - АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код - НОМЕР_3 ) частину витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 181 (сто вісімдесят одна) грн 35коп.
Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, відповідач звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону Верховний Суд вважає за потрібне відмовити у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Відповідно до частини 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. 
Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
В свою чергу, відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково. 
За змістом частини четвертої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років» 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу. 
Статтею 257 КАС України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження. Такими справами є: справи незначної складності, а також будь-які інші, за винятком тих, що зазначені у частині четвертій цієї статті, а саме: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб). 
У цій справі, суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. Предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного провадження.
Враховуючи, що ця справа є справою незначної складності, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги про наявність одного з випадків, визначених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та обґрунтувати посилання на конкретний підпункт.
В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає, про наявність виключних обставин, наведених у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Скаржник зазначає, що ця касаційна справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а саме застосування державних гарантій щодо виплатити одноразової грошової допомоги утриманцям загиблого військовослужбовця, як це передбачено відповідним Порядком і умовами призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану.
Щодо наявності суспільного інтересу у цій справі відповідач вказав, що за інформацією з відкритих джерел у Збройних Силах України нині служать понад 700 тисяч військовослужбовців, станом на лютий 2022-го їх кількість сягала близько 280 тисяч, також перебувають в резерві понад 1 000 000 осіб. В цьому контексті зазначає, що під час мобілізаційних заходів під час дії воєнного стану на території України в 2022 році до лав Збройних Сил України долучилось більше 500 тисяч громадян нашої держави, більшість з яких, ймовірно, можуть звертатися до суду з питань визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії щодо підготовки суб`єктами владних повноважень та надання ними до Головного управління Пенсійного фонду України оновлених довідок про розмір грошового забезпечення військових пенсіонерів з метою здійснення обчислення та перерахунку їм основного розміру призначеної пенсії на відповідний календарний рік.
Верховний Суд звертає увагу скаржника, що предметом спору у цій справі є право позивача на отримання додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, а не стягнення одноразової грошової допомоги утриманцям загиблого військовослужбовця та правомірність непідготовки суб`єктами владних повноважень та надання ними до Головного управління Пенсійного фонду України оновлених довідок про розмір грошового забезпечення військових пенсіонерів з метою здійснення обчислення та перерахунку їм основного розміру призначеної пенсії на відповідний календарний рік.
Відтак, посилання на підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, враховуючи різні предмет спору цієї справи та предмети спору, які викладенні в обґрунтуванні наявності вищевказаних підпунктів, є безпідставне та необґрунтоване.
У касаційній скарзі не наведено обставин, які б свідчили про наявність у саме у цій справі ознак її суспільної важливості, а також не виділено вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору.
Відтак, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи, яка відноситься до справ незначної складності.
Суд наголошує, що визначені підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.
Щодо посилання скаржника на підстави касаційного оскарження, визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, Суд зазначає, що передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій, встановлених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу у справі незначної складності, є наявність обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
З огляду на зазначене та враховуючи, що скаржник, оскаржуючи судові рішення у цій справі, не обґрунтував наявності випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою основними засадами судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України,
у х в а л и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року у справі № 520/16458/23.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді	О.А. Губська М.В. Білак   В.Е. Мацедонська