УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

02 квітня 2024 року  

м. Київ

справа № 320/25216/23
адміністративне провадження № К/990/10603/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року (суддя                 Панова Г.В.) та
постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2024 року (колегія у складі суддів Собківа Я.М., Аліменка В.О., Бєлової Л.В.)
у справі № 320/25216/23
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві 
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. 

УСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ; позивач) звернувся до суду  з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФ України в м. Києві; відповідач), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФ України в м. Києві щодо невиплати заборгованості пенсії на загальну суму 78 968,43 грн, зокрема за період з 01.01.2018 до 31.07.2021 на загальну суму 69 407,95 грн на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2018 та ухвали від 02.06.2021 у справі № 826/9098/18 про встановлення судового контролю, а також невиплати компенсації втрати частини доходів в сумі 9 560,47 грн відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2021 у справі                                № 640/16784/19;
- стягнути з ГУ ПФ України в м. Києві невиплачену заборгованість пенсії за період з 01.08.2018 до 31.07.2021 в сумі 78 968,43 грн;
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФ України в м. Києві щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини його доходів відповідно до ст. 3 Закону України від 19.10.2000 № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати» (далі - Закон № 2050-III)  у зв`язку з порушенням строків виплати заборгованості з пенсії за період з 27.11.2018 до дня фактичної виплати;
- зобов`язати ГУ ПФ України в м. Києві нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заборгованості пенсії за період з 27.11.2018 до дня фактичної виплати заборгованості, яка визначається відповідно до Закону     № 2050-III та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159, з урахуванням викладених у позовній заяві обставин;
- стягнути з ГУ ПФ України в м. Києві 125 000 грн на відшкодування моральної шкоди завданої протиправною бездіяльністю відповідача.

Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 24.07.2023, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2024, відмовив у відкритті провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

19.03.2024 ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2024, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції застосували норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 11.07.2023 у справі № 640/17196/21, від 01.02.2022 у справі              № 540/4238/20, від 29.09.2021 у справі № 540/2548/20, від 05.12.2019 у справі № 826/3678/16 та від 20.02.2018 у справі № 522/5664/17 в частині визначення тотожності позову; спір у цій справі не є тотожним з такими у справах № 826/9098/18 та № 640/16784/19.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
З огляду на ч. 2 ст. 328 КАС України у касаційному порядку може бути оскаржена ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження після її перегляду в апеляційному порядку.
За правилами ч. 1 ст. 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до ч. 3 ст. 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

ОСОБА_1 оскаржує постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2023, прийняту за результатами перегляду ухвали Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2024, стверджує про помилковість висновків судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності судових рішень, які набрали законної сили з тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Такі аргументи скаржника є достатньо мотивованими та потребують перевірки правильності застосування судами попередніх інстанцій п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України.
Тому у цій справі слід відкрити касаційне провадження з підстави, передбаченої у абз. 2 ч. 4 ст. 328 КАС України.
Скарга подана у строк, передбачений ст. 329 КАС України, відповідає вимогам ст. 330 КАС України, підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження немає.
Також Суд звертає увагу на те, що не всі учасники справи зареєстровані в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС).
З 18.10.2023 КАС України діє із змінами, внесеними згідно із Закону України від 29.06.2023          № 3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» (далі - Закон № 3200-IX).
Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу           (абз. 2 ч. 5 ст. 18 КАС України (тут і далі - у редакції Закону № 3200-IX).

З 18.10.2023 абз. 1 ч. 6 ст. 18 КАС України, з урахуванням ч. 1 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3200-IX, встановлюється обов`язкова реєстрація адвокатами, нотаріусами, державними та приватними виконавцями, судовими експертами, органами державної влади та інші державними органами, органами місцевого самоврядування, електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС) або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.
Інші особи (фізичні особи, фізичні особи-підприємці) реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.
Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Реєстрація в ЄСІТС не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі в порядку, визначеному цим Кодексом.
Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІСТ, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.
У зв`язку із запровадженням в України воєнного стану, режиму економії та недофінансуванням судів, можливості направляти повістки та судові рішення поштовим зв`язком вкрай обмежені.
Ураховуючи наведене, Суд рекомендує ОСОБА_1 зареєструватися у системі «Електронний суд».
Інструкція користувача Електронного суду розміщується на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за веб-адресою https://wiki-ccs.court.gov.ua.

Керуючись ст. 328-335, 338, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2024 року.
2. Витребувати з Київського окружного адміністративного суду справу № 320/25216/23.
3. Направити особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.
4. Установити десятиденний строк з моменту отримання учасниками справи цієї ухвали для подачі відзиву на касаційну скаргу. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
5. Рекомендувати ОСОБА_1 зареєструватися в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб