ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 636/4634/21
Номер провадження 22-ц/818/1443/24

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року          м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів Бурлака І.В, Яцини В.Б.,
за участю секретаря судового засідання Березюк А.І.,
представника ТОВ Агрофірми «Базаліївський колос» адвоката Дудій А. І.,
представника ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ» та ОСОБА_1 адвоката Сорока О. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА АГРОРОСТ» та ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 30 січня 2024 року в складі судді Гуменного З.І. у справі № 636/4634/21 за позовом Агрофірми «Базаліївський колос» Товариства з обмеженою відповідальністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА АГРОРОСТ», ОСОБА_1 та виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області про визнання договору оренди недійсним, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення права оренди,

в с т а н о в и в :

У жовтня 2021 року Агрофірми «Базаліївський колос» Товариства з обмеженою відповідальністю (далі Агрофірми «Базаліївський колос» ТОВ) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА АГРОРОСТ» (далі - ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ»), ОСОБА_1 та виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області про визнання договору оренди недійсним, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення права оренди.
Позов мотивований тим, що 23 липня 2005 року між ОСОБА_1 (Орендодавець) та Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ (Орендар) було підписано договір оренди землі № 322, за яким було передано Орендодавцем в оренду Орендарю земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 4,8524 га, кадастровий номер 632548000:01:000:0230, що знаходиться на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області, для вирощування сільськогосподарської продукції (п.15 Договору); земельну ділянку було передано на підставі акту приймання-передачі земельної ділянки; договір оренди землі зареєстровано у Чугуївському районному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 26 червня 2006 року за №040668200189; у п.8 Договору зазначено, що договір укладено на 10 років. 
09 травня 2015 року між ОСОБА_1 та Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ було укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди землі № 322, якою внесені зміни до основного Договору, зокрема, але не виключно, розділ «Строк дії договору» доповнено наступним змістом: «Дія договору оренди землі продовжується строком на 15 років з моменту державної реєстрації додаткової угоди № 1 до вище вказаного договору. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 1 (один) місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію». Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 44092409 від 18 травня 2015 року, 30 липня 2015 року було проведено державну реєстрацію права оренди Агрофірми «Базаліївський колос» ТОВ земельної ділянки сільськогосподарського призначення кадастровий номер 6325481000:01:000:0230, загальною площею 4,8524 га на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області. Підставою виникнення права оренди Агрофірми «Базаліївський колос» ТОВ є договір оренди землі № 040668200189 від 26 червня 2006 року та додаткова угода № 1 від 09 травня 2015 року. Підставою для внесення запису про право оренди земельної ділянки Агрофірми «Базаліївський колос» ТОВ є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 23372381 від 04 серпня 2015 року, прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Неженською Г.В. У зазначеному витязі вказано, що строк дії права оренди земельною ділянкою Агрофірми «Базаліївський колос» ТОВ становить до 29 липня 2030 року з правом пролонгації. Отже, Агрофірма «Базаліївський колос» ТОВ є Орендарем земельної ділянки сільськогосподарського призначення кадастровий номер 6325481000:01:000:0230 загальною площею 4,8524 га ще з 26 червня 2006 року, договір оренди землі № 322 від 23 липня 2005 року є чинним, його дія не припинена, ОСОБА_1 як Орендодавець отримує за вказаним Договором орендну плату. Важливо що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається (п.38 Договору). Тобто, позивач на законних умовах користувався та користується зазначеною земельною ділянкою.
Однак з інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку кадастровий номер 6325481000:01:000:0230 Агрофірмі «Базаліївський колос» ТОВ стало відомо, що право оренди вказаної земельної ділянки зареєстроване за ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ» 09 липня 2021 року, державну реєстрацію цього права за ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ» проведено державним реєстратором Виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області. Крім того, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 277899652 від 04 жовтня 2021 року, державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6325481000:01:000:0230 за ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ» проведено 03 серпня 2021 року державним реєстратором Виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області Давидовою К.О. на підставі договору оренди землі № 96-21 від 09 липня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 (Орендодавець) та ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ» (Орендар). При цьому підставою для внесення запису про право оренди земельної ділянки ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ», номер запису 43335607, було рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень № 59668975 від 05 серпня 2021 року, прийняте державним реєстратором Виконавчого комітету Чкаловськоі селищної ради Чугуївського району Харківської області Давидовою К.О. З вказаної інформаційної довідки вбачається, що договір оренди землі № 96-21 від 09 липня 2021 року укладено строком на 10 років, а саме до 09 липня 2031 року з автоматичним продовженням дії договору.
Отже, TOB «ТЕРРА АГРОРОСТ» отримало право користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення кадастровий номер 6325481000:01:000:0230, загальною площею 4,8524 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на землях Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, що є перешкодою для Позивача у реалізації права користування щодо тієї самої земельної ділянки. Крім того, договір оренди землі № 96-21 від 09 липня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ» був укладений до закінчення строку дії договору оренди землі № 322 від 23 липня 2005 року, укладеного між ОСОБА_1 та Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ, а спірна земельна ділянка на момент укладення договору оренди землі № 96-21 від 09 липня 2021 року знаходилася у законному користуванні Агрофірми «Базаліївський колос» ТОВ на підставі чинного договору оренди землі № 322 від 23 липня 2005 року.
Вважає, що порушено його право оренди земельною ділянкою кадастровий номер 6325481000:01:000:0230 та звертається до суду із цією позовною заявою для судового захисту.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив з урахуванням уточнень, визнати недійсним договір оренди землі № 96-21, укладений 09 липня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ»; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 59668975 від 05 серпня 2021 року, прийняте державним реєстратором Виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області Давидовою К.О. на підставі договору оренди землі № 96-21, укладеного 09 липня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ»; припинити за ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ» право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6325481000:01:000:0230; скасування рішення, індексний номер 59667827 від 05 серпня 2021 року, прийнятого державним реєстратором Виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області Давидовою К.О., на підставі якого 03 серпня 2021 року проведено державну реєстрацію припинення іншого речового права - права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6325481000:01:000:0230 за Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ, та провести розподіл судових витрат відповідно до положень ЦПК України.
07 грудня 2021 року та 14 грудня 2021 року ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ» та ОСОБА_1 подали відзиви в яких просили залишити позов без задоволення.
Відзиви мотивовані тим, що 23 липня 2005 між ОСОБА_1 та Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ було укладено договір оренди землі і згідно п. 8. 9, 15, 43 вказаного договору його укладено строком на 10 років, а після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. 09 травня 2015 року між ОСОБА_1 та Агрофірма «Базаліївський колос» ТОВ було укладено додаткову угоду про зміну договору оренди землі.
Разом з тим, позивача намагається ввести суд в оману надавши суду копію додаткової угоди №1 від 09 травня 2015 року до договору оренди землі, в якій зазначено наступне: «Розділ Строк дії договору» доповнити наступним змістом: Дія договору оренди землі продовжується строком на 15 (п`ятнадцять років) з моменту державної реєстрації додаткової угоди №1 до вищевказаного договору. У разі закінчення строку дії договору до закінчення польових робіт на земельній ділянці, термін оренди земельної ділянки продовжується до повного завершення збирання врожаю на вищевказаній земельній ділянці.
Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 1 (один) місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію». 
Вказаний зміст додаткової угоди не відповідає змісту оригіналу додаткової угоди № 1 від 09 травня 2015 року. 
Зокрема, як вбачається із змісту оригіналу додаткової угоди №1 від 09 травня 2015 року розділ «Строк дії договору» викладено в наступній редакції: «Договір укладено строком на 15 (п`ятнадцять) років (у укладання договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою).
Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 1 (один) місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».
Крім того, матеріали справи не містять та позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, які б дали підстави стверджувати про те, що первісним орендарем Агрофірма «Базаліївський колос» ТОВ було дотримано порядок поновлення строку дії договору від 23 липня 2005 року, а саме те, що ними було направлено на адресу орендодавця ОСОБА_1 та отримано останнім лист-повідомлення про намір продовжити строк дії договору оренди землі разом із додатковою угодою до нього. З огляду на викладене в орендодавця не виник обов`язок з висловлення заперечень щодо такого поновлення в строк, передбачений частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», та укладення додаткової угоди, проект якої орендодавцю та повідомлення не направлялося. Враховуючи вище викладене, зазначено, що строк дії договору оренди землі від 23 липня 2005 року між ОСОБА_1 та Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ сплив 27 червня 2021 року, орендарем не було дотримано порядку продовження строку його дії, цей договір оренди є таким, що припинив свою дію 27 червня 2021 року на підставі положень ст. 31 Закону України «Про оренду землі». При цьому, звернуто увагу суду на те, що виплата орендної плати не свідчить та не є підставою для продовження (пролонгацію) строку дії договору оренди землі.
Оскільки строк дії договору фактично сплив, 09 липня 2021 року ОСОБА_1 з метою внесення запису про припинення речового права первісного орендаря Агрофірми «Базаліївський колос» ТОВ на вищевказану земельну ділянку було направлено директору Агрофірми «Базаліївський колос» ТОВ заяву, згідно якої ОСОБА_1 повідомляв останнього, що строк дії договору оренди сплив, а також те, що він не має наміру продовжувати дію цього договору, а Агрофірма «Базаліївський колос» ТОВ не повідомила йото про намір продовжити строк дії договору оренди землі. На підставі вищевказаної заяви було припинено речове право Агрофірми «Базаліївський колос» ТОВ, а саме право оренди земельної ділянки зі строком дії до 29 липня 2030 року з правом пролонгації. 
Під час прийняття рішення Державним реєстратором ВК Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області Давидовою К.О. у відповідності до вищевказаних вимог закону було перевірено, в т.ч. наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Державним реєстратором було встановлено, що строк дії договору оренди землі від 23 липня 2005 року фактично сплив 27 червня 2021 року, тому прийнято рішення про припинення речового права позивача. 
09 липня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ» було укладено договір оренди землі № 96-21, згідно умов якого ОСОБА_1 передав ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ» в строкове платне користування цієї земельної ділянки, яка належить орендодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, строком на 10 років. На підставі вищевказаного договору оренди землі 05 серпня 2021 року було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно якого за ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ» було зареєстровано речове право, а саме: право оренди земельної ділянки, строкове платне користування земельною ділянкою, дата закінчення дії договору оренди 09 липня 2031 року з автоматичним продовженням дії договору.
Враховуючи те, що договір оренди землі між ОСОБА_1 та ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ» укладено 09 липня 2021 року та зареєстровано 09 липня 2021 року, тобто після закінчення строку дії договору оренди землі від 23 липня 2005 року та після припинення речового права Агрофірми «Базаліївський колос» ТОВ, відповідачі зазначили у відзиві, що підстави для задоволення позову відсутні.
28 грудня 2021 року Агрофірма «Базаліївський колос» ТОВ подало відповідь на відзив на позовну заяву. 
Відповідь на відзив мотивована тим, що за весь час перебування зазначеної вище земельної ділянки в оренді у Агрофірми «Базаліївський колос» ТОВ у ОСОБА_1 не виникало жодних зауважень щодо строку дії договору оренди землі. Крім того, державна реєстрація права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку була проведена 30 липня 2015 року, коли і було здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ, тобто ОСОБА_1 був обізнаний про строк дії договору оренди до 29 липня 2030 року з правом пролонгації та з 2015 року по 2021 рік не звертався ні до орендаря Агрофірми «Базаліївський колос» ТОВ, ні до суду щодо вказаного строку дії договору оренди землі до 29 липня 2030 року. 
Також звернуто увагу на те, що право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку було зареєстровано 30 липня 2015 року державним реєстратором, тобто в дату реєстрації похідного права - права оренди земельної ділянки за Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ відповідно до приписів ст. 4-2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в ред. від 01 травня 2015 року. Отже, ОСОБА_1 був обізнаний про строк дії договору оренди землі та не мав жодних перешкод у доступі до цих відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Зазначає, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині, та не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Про недобросовісність ОСОБА_1 свідчить також і його лист-повідомлення, датований 09 липня 2022 року, в якому він повідомляє про небажання поновлювати договір оренди землі від 23 липня 2005 року, і у цьому листі допущені помилки щодо дати державної реєстрації такого договору: замість 26 червня 2006 року вказано 21 червня 2006 року, не зазначено про строк дії договору до 29 липня 2030 року, як це було відтворено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, такий лист-повідомлення було направлено на адресу Агрофірми лише 30 липня 2021 року, а оспорюваний договір було укладено саме 09 липня 2021 року, тобто під час дії договору оренди землі та наявної державної реєстрації права оренди земельної ділянки за Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ.
Ні ОСОБА_1 , ні ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ» не було дотримано принципу добросовісності, порушено межі здійснення цивільних прав, що передбачені ст. 13 ЦК України, і це призвело до порушення права позивача на законне строкове платне користування земельною ділянкою. Одним із способів захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки є визнання угоди недійсною (ст. 152 ЗК України). Так як договір оренди землі від 09 липня 2021 року укладений з порушенням статей 3, 13 та 203 ЦК України, то підлягає визнанню його недійсним.
12 січня 2022 року ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ» та ОСОБА_1 подали заперечення на відповідь на відзив в якому просили позовну заву залишити без задоволення. 
Заперечення на відповідь на відзив мотивовані тим, що позивач навмисно вводить суд в оману, зазначаючи, що додатковою угодою 09 травня 2015 року було пролонговано строк дії договору оренди від 23 липня 2005 року строком на 15 років до 29 липня 2030 року.
Як вже зазначалось цією додатковою угодою внесені зміни до договору оренди землі щодо строку його дії, а не поновлено (пролонговано) дію договору оренди на 15 років, що підтверджується її змістом. Таким чином, строк ді договору сплив 27 червня 2021 року, що є підставою для припинення договору оренди землі від 23 липня 2005 року на підставі положень статті 31 Закону України «Про оренду землі» - закінчення строку, на який його було укладено. При цьому, як зазначає сам позивач у відповіді на відзив ними не було дотримано порядку продовження строку дії договору оренди землі від 23 липня 2005 року, а саме позивачем у відповідності до положень додаткової угоди від 09 травня 2015 року та ст. 33 Закону України «Про оренди землі» (в редакції чинній станом на час закінчення строку дії договору оренди, тобто станом на 22 червня 2016 року) не було направлено орендодавцю, за 1 (один) місяць до закінчення строку дії договору, листа (повідомлення) про намір продовжити строк дії договору оренди землі від 11 квітня 2004 року разом з додатковою угодою.
Відсутність заперечень орендодавця щодо виконання позивачем умов договору від 15 квітня 2004 року, не свідчить про його пролонгацію, оскільки такому запереченню має передувати лист-повідомлення позивача (орендаря) про намір продовжити строк дії договору, який позивачем не направлявся, що останнім не заперечується. Додаткова угода про продовження (пролонгації) строку дії договору оренди землі між позивачем та орендодавцем не укладалась.
Рішенням  Чугуївського міського суду Харківської області від 30 січня 2024 року позов задоволено. 
Визнано недійсним договір оренди землі № 96-21, укладений 09 липня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ».
Скасовано рішення державного реєстратора виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області про реєстрацію прав та їх обтяжень № 59668975 від 05 серпня 2021 року на підставі договору оренди землі № 96-21, який укладений 09 липня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ».
Скасовано рішення державного реєстратора виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області про реєстрацію прав та їх обтяжень № 59667827 від 05 серпня 2021 року.
Припинено за ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ» право оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6325481000:01:000:0230.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що договір оренди землі № 96-21 від 09 липня 2021 року був укладений до закінчення строку дії договору оренди землі № 322 від 23 липня 2005 року, тобто земельна ділянка знаходилася у законному користуванні у первісного орендаря. Крім того, орендодавець отримував орендну плату за користування земельною ділянкою на підставі договору оренди землі і за 2021 рік. З огляду на викладене, договір оренди землі №96-21 від 09 липня 2021 року, укладений між відповідачами, має бути визнаний судом недійсним.
19 лютого 2024 року та 11 березня 2024 року ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ» та ОСОБА_1 подали апеляційні скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Апеляційні скарги мотивовані доводами які є неалогічними доводам викладеним у відводі на позовну заяву та у запереченнях на відповідь на відзив. 
10 квітня 2024 року Агрофірма «Базаліївський колос» ТОВ подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права. Крім того, апелянти вказують, що наявна інша додаткова угода № 1 від 09 травня 2015 року, яка містить інше положення щодо строку дії договору оренди і копія такої додаткової угоди, яка долучена апелянтами до матеріалів справи і також до апеляційної скарги ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ», начебто була отримана із реєстраційної справи. При цьому апелянти не надають докази її отримання саме із матеріалів реєстраційної справи, не вказують суб`єкта, який такою реєстраційною справою володіє, у кого вона перебуває на зберіганні та не зазначають про спосіб отримання такого документа. Крім того, незрозуміло чи наявний у апелянтів оригінал такої додаткової угоди (дані не вказувалися у заяві по суті) та яким чином ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ», яке не є стороною ні основного договору, ні додаткової угоди до нього, отримало доступ до таких документів. 
Виконавчий комітет Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області рішення суду першої інстанції не оскаржив, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідачів ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ» та ОСОБА_1 адвоката Сорока О. О., яка підтримала апеляційну скаргу, представника ТОВ Агрофірми «Базаліївський колос» адвоката Дудій А. І., яка проти скарги заперечувала, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.  При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України). 
Матеріали справи свідчать, що 23 липня 2005 року між ОСОБА_1 як орендодавцем та Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ як орендарем було підписано договір оренди землі № 322, за яким орендодавцем передано в оренду орендарю земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 4,8524 га, кадастровий номер 632548000:01:000:0230, розташовану на території Базаліівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, для вирощування сільськогосподарської продукції (п.15 Договору), який зареєстровано у Чугуївському районному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 26 червня 2006 року за № 040668200189. Земельну ділянку було передано на підставі акту приймання-передачі земельної ділянки. У п.8 цього договору зазначено, що договір укладено на 10 років (т. 1, а.с. 26).
09 травня 2015 року між ОСОБА_1 та Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ було укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди землі № 322, якою внесені зміни до Договору, зокрема, але не виключно, розділ «Строк дії договору» доповнено наступним змістом: «Дія договору оренди землі продовжується строком на 15 років з моменту державної реєстрації додаткової угоди № 1 до вище вказаного договору. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 1 (один) місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію» (а.с. 33). 
09 травня 2015 року між ОСОБА_1 та Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ було укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди землі № 322, якою внесені зміни до Договору, зокрема, але не виключно, розділ «Строк дії договору» доповнено наступним змістом: «Строк дії договору» викладено в наступній редакції: «Договір укладено строком на 15 (п`ятнадцять) років (у укладання договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою). Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 1 (один) місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію» (т. 1, а.с. 160). 
Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 44092409 від 18 вересня 2015 року, 30 липня 2015 року було проведено державну реєстрацію права оренди Агрофірми «Базаліївський колос» ТОВ вказаної земельної ділянки. Підставою виникнення права оренди Агрофірми «Базаліївський колос» ТОВ є договір оренди землі, зареєстрований у Державному реєстрі земель (запис № 040668200189 від 26 червня 2006 року) та додаткова угода № 1 від 09 травня 2015 року. Підставою для внесення запису про право оренди земельної ділянки Агрофірми «Базаліївський колос» ТОВ є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 23372381 від 04 серпня 2015 року, прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Неженською Г.В. У зазначеному витязі вказано, що строк дії права оренди земельною ділянкою Агрофірми «Базаліївський колос» ТОВ становить до 29 липня 2030 року з правом пролонгації (т. 1, а.с. 37).
Відповідно до видаткових касових ордерів від 11 січня 2018 року, 18 серпня 2019 року, відомостей на виплату готівки за вересень 2018 року, за липень 2019 року, за серпень 2020 року, за листопад 2020 року, за вересень 2021 року Агрофірма «Базаліївський колос» ТОВ як орендар належним чином виконує обов`язок з виплати орендної плати орендодавцю ОСОБА_1 (т., а.с. 43-56).
Згідно з інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку кадастровий номер 6325481000:01:000:0230 право оренди вказаної земельної ділянки зареєстроване за ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ» 09 липня 2021 року, державну реєстрацію якого проведено державним реєстратором Виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області (т. 1, а.с. 39-40). 
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 277899652 від 04 жовтня 2021 року, державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ» проведено 03 серпня 2021 року на підставі договору оренди землі № 96-21 від 09 липня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 як орендодавцем та ТОВ «ТЕРРА АГРОРОСТ» як орендарем. З вказаної інформаційної довідки вбачається, що договір оренди землі № 96-21 від 09 липня 2021 року укладено строком на 10 років, а саме до 09 липня 2031 року з автоматичним продовженням дії договору (т. 1, а.с. 41-42).
Вивчивши матеріали цивільної справи і перевіривши правильність застосування першої інстанції норм матеріального права та додержання норм процесуального права в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.
Разом з тим, повноваження власника певним чином обмежуються, бо згідно з частинами 2 та 3 статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, та не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
У статті 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Однією з таких підстав відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України є договори та інші правочини.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у статті 203 ЦК України: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам ; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності ; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі ;
4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом ; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним ;
6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
У частині 1 статті 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору. Зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із частиною 3 статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.
Питання укладення договору, його форми та визначення моменту укладення передбачені у загальній частині ЦК України.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 638 ЦК України (тут і далі - у редакції від 01 липня 2015 року)  договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У частині 1 статті 639 ЦК України вказано, що  договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
У частинах 1 та 2 статті 640 ЦК України передбачено, що  договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.  Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Відносини у сфері найму (оренди) земельної ділянки регулюються ЦК України, ЗК України, Законом України «Про оренду землі» (далі - Закон № 161-XIV), іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату (частина 1 статті 792 ЦК України).
Згідно із частиною 1 статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону № 161-XIV).
Відповідно до статті 13 Закону № 161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Договір оренди земельної ділянки є двостороннім, консесуальним, строковим та оплатним.
У частині 1 статті 14 Закону № 161-XIV (у редакції від 01 липня 2015 року) було визначено таку форму договору оренди, а саме: договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально.
05 грудня 2019 року Законом України № 340-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності
16 січня 2020 року (далі Закон № 340-IX), частину 1 статті 14 Закону № 161-XIV викладено в дещо іншій редакції: договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально. Власник земельної ділянки може встановити вимогу нотаріального посвідчення договору оренди землі та скасувати таку вимогу. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на земельну ділянку та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом .
Істотними умовами договору оренди землі відповідно до статті 15 Закону № 161-XIV (у редакції від 01 липня 2015 року) були:
1) об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);
2) строк дії договору оренди;
3) орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
За згодою сторін у договорі оренди землі могли зазначатися інші умови.
Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років (частина 1 статті 19 Закону № 161-XIV у від 09 травня 2015 року).
Можна зробити висновок, що на законодавчому рівні встановлені чіткі і однозначні вимоги щодо форми і змісту договору оренди землі.
На час укладення договору оренди стаття 6 Закону № 161-XIV передбачала, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Відповідно до статті 17 Закону № 161-XIV (у редакції Закону від 12 лютого 2015 року № 191-VIII) об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.
У ЦК України передбачено як визначення строку, так і початку перебігу строку та його закінчення.
Статтею 252 ЦК України вказано, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина 1 статті 253 ЦК України).
Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (частина 1 статті 254 ЦК України).
Переважною більшістю правовідносин, урегульованих нормами цивільного законодавства, є відносини, у яких забезпечується правомірна поведінка їх суб`єктів та нормальна реалізація ними суб`єктивних прав і виконання суб`єктивних обов`язків.
Тому і строки у таких правовідносинах є строками здійснення суб`єктивних цивільних прав та виконання обов`язків.
Це загальне правило закріплене у статті 631 ЦК України, зокрема що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.
У статті 640 ЦК України в редакції Закону № 1878-VI від 11 лютого 2010 року, що діє з 1 січня 2013 року, визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.  Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.  Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.
Разом із цим, у частині 5 статті 6 Закону № 161-XIV (доповнено на підставі Закону від 11 лютого 2010 року № 1878-VI) визначено, що п раво оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Тобто з 01 січня 2013 року державній реєстрації підлягав не сам договір оренди, а право оренди земельної ділянки.
Можна зробити висновок, що договір оренди земельної ділянки є укладеним з моменту досягнення сторонами згоди з усіх його істотних умов та його підписання у встановленій простій письмовій формі, якщо інше не узгоджено між сторонами, тобто дотримання сторонами вимог статей 638, 759 та 792 ЦК України та статті 15 Закону 161-ХIV.
З моменту укладення договору оренди землі в орендодавця виникає зобов`язання передати орендарю земельну ділянку в користування на визначений у договорі строк, а в орендаря - отримати право на користування земельною ділянкою.
Зареєстроване право оренди землі є речовим правом.
У справі, яка переглядається, у Агрофірми «Базаліївський колос» ТОВ виникло право оренди цієї земельної ділянки після 26 червня 2006 року, а саме після державної реєстрації договору оренди землі № 322 від 23 липня 2005 року.
Під час дії договору оренди землі № 322 від 23 липня 2005 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 від 09 травня 2015 року, якою внесено зміни до розділу «Строк дії договору», який доповнено наступним змістом: «Дія договору оренди землі продовжується строком на 15 років з моменту державної реєстрації додаткової угоди № 1 до вище вказаного договору. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 1 (один) місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію». Статтею 4-2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01 липня 2015 року) закріплено, що державна реєстрація похідного речового права на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, право власності на яку виникло та оформлено в установленому порядку до 1 січня 2013 року, здійснюється одночасно з державною реєстрацією права власності на таку земельну ділянку (крім випадків, коли право власності на таку земельну ділянку вже зареєстровано в Державному реєстрі прав) на підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, поданої власником чи набувачем відповідного похідного права, або уповноваженою ними особою, з урахуванням положень статті 16 цього Закону.
Державна реєстрація права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, у разі подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень набувачем похідного речового права на таку земельну ділянку, може здійснюватися без подання заявником документа, на підставі якого виникло право власності, в порядку, встановленому пунктом 8-1 частини 2 статті 9 цього Закону, за умови наявності інформації про зареєстровану земельну ділянку у Державному земельному кадастрі та до моменту автоматизованого перенесення до Державного реєстру прав записів (відомостей) про речові права та обтяження на земельні ділянки з Державного реєстру земель.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 44092409 від 18 вересня 2015 року та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 277899652 від 04 жовтня 2021 року, державну реєстрацію права оренди вказаної вище земельної ділянки Агрофірми «Базаліївський колос» ТОВ було проведено одночасно із реєстрацією права власності ОСОБА_1 на таку земельну ділянку, а саме 30 липня 2015 року з дотриманням ст. 4-2 вказаного вище Закону.
Також, з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 44092409 від 18 вересня 2015 року вбачається, що 30 липня 2015 року проведено державну реєстрацію за Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ іншого речового права, а саме права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6325481000:01:000:0230, змістом якого є строкове платне користування земельною ділянкою загальною площею 4,8524 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строк дії: 29 липня 2030 року, з правом пролонгації.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (частина 2 статті 24 Закону № 161-XIV); укладення договору оренди земельної ділянки під час дії іншого договору оренди цього ж об`єкта може перешкоджати первинному орендареві реалізувати його право користування відповідною ділянкою (постанови від 20 березня 2019 року у справі № 587/2110/16-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 587/2135/16-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 587/2331/16-ц, від 15 січня 2020 року у справі № 587/2326/ 16-ц та від 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18).
У постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 Велика Палата Верховного Суду конкретизувала власний правовий висновок щодо права орендаря за первинним договором оренди земельної ділянки на захист свого права, визначивши, що якщо під час дії першого договору оренди земельної ділянки був укладений другий договір з іншим орендарем і право останнього зареєстроване, то суд зможе захистити право первинного орендаря тоді, коли на підставі відповідного судового рішення цей орендар зможе зареєструвати своє право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте таку можливість первинний орендар матиме лише тоді, коли на момент набрання судовим рішенням про задоволення відповідного позову законної сили цей орендар матиме чинне право оренди, зокрема якщо не спливе строк оренди чи буде поновленим первинний договір оренди.
У позивача право оренди земельної ділянки закінчується у 2030 року. Власник земельної ділянки - ОСОБА_1 не заявляв вимог ні про розірвання договору оренди з Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ, ні про визнання його недійсним. Відповідних судових рішень ним не надано, тому підстав для того, щоб вважати такий договір неукладеним, недійсним чи нечинним, колегія суддів не вбачає.
Згідно з усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду (постанови від 20 березня 2019 року у справі № 587/2110/16-ц (провадження № 14-25цс19), від 19 лютого 2020 року у справі № 387/515/18 (провадження № 14-430цс19) та інших, крім учасників правочину (сторін договору), позивачем у справі про визнання недійсним правочину може бути будь-яка заінтересована особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин (частина 3 статті 215 ЦК України).
Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони (сторони) мали до вчинення правочину.
Відповідно до частини 3 статті 26 Закону № 1952-IV у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.
Саме від задоволення вимог позивача (первинного орендаря) залежатиме подальша можливість законної реалізації його прав.
Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу .
У разі укладення договору оренди земельної ділянки в період чинності попереднього договору оренди оскаржуваний договір оренди  може бути визнано недійсним.
Такий висновок узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2023 року у справі № 357/8277/19 (провадження № 14-65цс22) та висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 357/9019/18 (провадження № 61-6755св22).
Враховуючи, що договір оренди укладений ТОВ «ТЕРРА АГРОРОС» з ОСОБА_1 в період чинності попереднього договору оренди (укладеного останнім з позивачем), оспорюваний договір перешкоджає Агрофірмі «Базаліївський колос» ТОВ користуватися орендованою земельною ділянкою, що є підставою для визнання цього договору недійсним. Також підлягають задоволенню позовні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди землі за договором оренди, укладеним у період дії первинного договору.
З урахуванням наведеного, надавши належну оцінку поданим сторонами доказам, установивши, що державна реєстрація речового права позивача на спірну земельну ділянку не скасована, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову. 
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги стосовно того, що надана позивачем додаткова угода № 1 від 09 травня 2015 року не відповідає змісту оригіналу вказаної угоди, суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки саме на підставі наданої позивачем додаткової угоди № 1 від 09 травня 2015 року, 30 липня 2015 року було проведено державну реєстрацію права оренди Агрофірми «Базаліївський колос» ТОВ спірної земельної ділянки. Строк дії права оренди земельною ділянкою Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ становить до 29 липня 2030 року з правом пролонгації.
Державна реєстрація права оренди за Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ не скасована та не оспорюється відповідачами. 
Враховуючи, що на час підписання оспорюваного договору оренди та реєстрації права оренди земельної ділянки був чинний інший договір оренди цього ж об`єкту, підписаний раніше і зареєстрований, наявні підстави для визнання оспорюваного договору оренди недійсним як такого, що суперечить акту цивільного законодавства (частина 1 статті 203 ЦК України), зокрема приписам статті 24 Закону України «Про оренду землі», а також скасування його державної реєстрації.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не містять підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SeryavinandOthers v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА АГРОРОСТ» та ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 30 січня 2024 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28 травня 2024 року.

Головуючий                                                                Ю.М. Мальований

Судді                                                                        І.В. Бурлака

       В.Б. Яцина