СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року                                     м. Харків                        Справа № 922/452/24  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А. , суддя  Медуниця О.Є.
за участю секретаря судового засідання  Євтушенка Є.В.
за участю представників сторін:
від позивача – адвокат Потеряєва І.В., довіреність б/н від 16.10.2023
від відповідача-1 – не з`явились
від відповідача-2 – не з`явились
розглянувши  у відкритому судовому засіданні  в приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Вільхівської сільської ради (вх. №1267 Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 17.04.2024 (повний текст складено 26.04.2024, у м. Харкові ) та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2024 (повний текст складено 15.05.2024, у м. Харкові)  у справі №922/452/24 суддя Пономаренко Т.О.                                                 
за позовом  	 Приватного сільськогосподарського товариства "Деметра",  с.Кутузівка, Харківський район, Харківська область       	
до  	 Вільхівської сільської ради, с. Вільхівка, Харківський район, Харківська область         Вільхівської сільської військової адміністрації, с. Вільхівка,  Харківський район,  Харківська область     	
про  	визнання укладеною угоди про поновлення договору 	
ВСТАНОВИВ:

14.02.2024 Приватне сільськогосподарське товариство "Деметра" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Вільхівської сільської ради та Вільхівської сільської військової адміністрації, в якій просило суд визнати укладеною Додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду від 23.09.2002, укладеного між Харківською районною державною адміністрацією та Приватним сільськогосподарським підприємством "Деметра", посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П. та зареєстрованого в Харківському відділі земельних ресурсів 23.09.2002, а також стягнути з відповідача судові витрати.
В обґрунтування позову позивач посилався на ухилення відповідачів від вчинення дій у поновленні договору оренди земельної ділянки водного фонду від 23.09.2002.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/452/24; вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. 
Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.04.2024 у справі №922/452/24 позов Приватного сільськогосподарського товариства "Деметра" до Вільхівської сільської ради, Вільхівської сільської військової адміністрації про визнання укладеною угоди про поновлення договору  задоволений (т.1, а.с.178-202). 
Визнано укладеною Додаткову угоду про поновлення Договору оренди земельної ділянки водного фонду від 23.09.2002, укладеного між Харківською районною державною адміністрацією та Приватним сільськогосподарським підприємством "Деметра", посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П. та зареєстрованого в Харківському відділі земельних ресурсів 23.09.2002 (у редакції наведеної в оскаржуваному рішенні).
Стягнуто з Вільхівської сільської військової адміністрації на користь Приватного сільськогосподарського товариства "Деметра" суму судового збору у розмірі    3028,00 грн.
Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 08.05.2024 у справі №922/452/24 клопотання представника   Приватного сільськогосподарського товариства “Деметра” про ухвалення додаткового рішення  задоволено частково (т.1, а.с.230-241).
Стягнуто з Вільхівської сільської військової адміністрації на користь Приватного сільськогосподарського товариства "Деметра" судові витрати на правничу допомогу у розмірі   18 000 грн. В іншій частині  відмовлено.
Рішення господарського суду мотивовано тим, що оскільки строк дії спірного Договору оренди закінчувався 23.09.2022, то відповідно до п.п.1 п.27 розд. X “Перехідні положення” Земельного кодексу України він вважається поновленими на один рік без волевиявлення сторін, тобто до 23.09.2023 та матеріалами справи доведено, що позивачем завчасно була подана заява про продовження терміну дії Договору. Крім іншого, суд першої інстанції зазначив, що відсутність паспорта об`єкта водного фонду, який знаходиться на земельній ділянці, право оренди на яку має позивач, не можуть бути безумовною підставою для відмови у визнанні права оренди на земельну ділянку.
Приймаючи оскаржуване додаткове рішення суд першої інстанції виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, їх дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, беручи до уваги заперечення відповідача-2 щодо витрат позивача на правову допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а також приймаючи до уваги обставини справи, що склалися між сторонами та статус відповідачів на день прийняття цього рішення, дійшов висновку, що заява позивача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача-2 суми витрат у розмірі 18 000,00 грн.
  Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач-1, Вільхівська сільська рада звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 17.04.2024 та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2024 у справі №922/452/24 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПрАТ “Деметра” в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що згідно з п. 2.2 договору оренди земельної ділянки водного фонду від 23.09.2002 по закінченню терміну договору орендар має право його пролонгації з орендодавцем, при бажанні щодо продовження  дії договору на новий термін орендар повинен повідомити орендодавця не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення. 
Тобто сторони, керуючись свободою договору, самостійно визначили умови щодо продовження строку дії Договору, погодивши необхідність звернення орендаря до орендодавця з відповідним повідомленням не пізніше, ніж за два місяці до закінчення строку. 
Апелянт стверджує, що вперше позивач звернувся до відповідача-1 з приводу продовження строку Договору лише 11.11.2022, тобто без дотримання строку, встановленого п. 2.2 Договору.
Отже, скаржник вважає, позивачем не було виконано умови п. 2.2 Договору та те, що на підставі розділу 4 Договору він припинився у зв`язку із закінченням його строку відповідач-1, розглянувши лист позивача, 21.11.2022 повідомив, що не вбачає підстав для продовження строку дії Договору та зазначив про те, що позивач може отримати земельну ділянку водного фонду у користування лише за результатами участі у земельних торгах, як це передбачено чинним земельним законодавством. 
Тобто на момент звернення позивача до відповідача-1 з листом-повідомленням про поновлення Договору строк дії такого Договору закінчився.
Також апелянт не  погоджується із застосуванням до спірних правовідносин приписів Закону № 2145-ІХ, оскільки відповідно до пояснювальної записки до проекту вказаного Закону останній має на меті вдосконалення окремих питань, пов`язаних із спрощенням набуття прав користування на земельні ділянки сільськогосподарського призначення в умовах воєнного стану з метою їх раціонального використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та забезпечення продовольчої безпеки України. 
На думку скаржника, наведені вище приписи п. 27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України стосуються виключно договорів оренди землі сільськогосподарського призначення, які передані в користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
І той факт, що земельна ділянка, яка була предметом Договору, віднесена до земель запасу сільськогосподарського призначення та водного фонду, а також вміщувала рілля і пасовища, що є земельними ділянками сільськогосподарського призначення, жодним чином не свідчить про можливість застосування до орендних правовідносин між позивачем і відповідачами положень п. 27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, оскільки згідно з п. 2.1 Договору земельна ділянка передається в оренду з метою рибо і птицерозведення та створення місця відпочинку, а не для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Скаржник також звертає увагу апеляційного господарського суду на висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 342/117/20, згідно з яким реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбаченого частиною першою статті 33 Закону №161-ХІ, можлива за умови: - дотримання встановленої цією нормою (частини друга - п`ята статті 33 Закону №161-ХІ) процедури; - наявності волевиявлення сторін.
Крім іншого апелянт зазначає, що  відсутність паспорта водного об`єкта не було підставою для відмови у поновленні Договору, так і його наявність у позивача, що було встановлено при розгляді справи, не може слугувати безумовною підставою для поновлення Договору за відсутності інших обов`язкових умов, про які йшлося вище.
Стосовно оскарження додаткового рішення апелянт зазначає,  враховуючи, що правові підстави для задоволення позовних вимог ПСП «Деметра» відсутні, витрати на професійну правничу допомогу за приписами ст. 129 ГПК України мають бути покладені на позивача, а тому наявні підстави для скасування і додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2024. Більше того, згідно з правовою позицією ВП ВС, викладеною у постанові від 05.07.2023 у справі № 904/8884/21 додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.
Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2024 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є.
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Вільхівської сільської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 17.04.2024 та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2024 у справі №922/452/24. Встановлено учасникам справи строк до 05.06.2024 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу та заяв, клопотання та заперечення (у разі наявності) з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів іншим учасникам справи.  Призначено справу до розгляду на "19" червня 2024 р. о 09:30   годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №  131 . 
           30.05.2024 у строк встановлений судом, до Східного апеляційного господарського суду від позивача, Приватного сільськогосподарського товариства "Деметра" через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить суд апеляційну скаргу Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області на рішення Господарського суду Харківської області від 17.04.2024 року та на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2024 року у справі №922/452/24  залишити без задоволення.
          Відзив розглянутий судом апеляційної інстанції та долучений до матеріалів справи.
           18.06.2024 через підсистему «Електронний суд» до Східного апеляційного господарського суду від представника апелянта, адвоката Загурської Аліни Валеріївни надійшло клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату та час з посиланням на об`єктивну неможливість забезпечити участь у розгляді справи у судовому засіданні, призначеному на 19.06.2024 о 09:30.
Представник скаржника  у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 
Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, яку просив залишити без задоволення. 
Представник відповідача-2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. 
Відповідно до ч. 12      ст. 270 ГПК України      неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів  відмовила у задоволенні клопотання відповідача 1 про відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу за відсутністю інших учасників справи, враховуючи, що явка сторін не визнавалася    судом обов`язковою. 
Відповідно до вимог ст. ст.      222,      223 ГПК     України      судом під час розгляду даної справи було здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу      та складено протокол судового засідання.
Відповідно до ч.1    ст. 269 ГПК України     суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши апеляційну скаргу та матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд   апеляційної інстанції встановив наступне.
Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи 23.09.2002 між Харківською районною державною адміністрацією (орендодавцем) та Приватним сільськогосподарським підприємством “Деметра” (орендарем) було укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду (надалі - Договір) (а.с.20-26 т.1).
Відповідно до п.1.1. Договору орендодавець на підставі розпорядження надає, а орендар приймає у тимчасове довгострокове користування строком на 20 років на умовах оренди земельну ділянку з водного фонду, яка розташована за межами населеного пункту за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення та водного фонду Кулиничівської селищної ради, згідно з планом землекористування, що додається.
В оренду передається земельна ділянка загальною площею 18,992 га, в тому числі: під водою - 12,7732 га, прибережної смуги - 6,2188 га, яка складається з ріллі - 0,219 га, пасовищ - 4,5993 га, доріг - 0,2543 га, гідротехнічних споруд - 0,5037 га, боліт - 0,6425 га.
На земельній ділянці з водного фонду знаходяться: глухі земляні греблі довжиною 130 та 145 м, шириною по гребеню 4...5 та 5...8 м, максимальною висотою 6,5 м та 4,4 м. Закріплення схилів - біологічне;
- водоскидна споруда з двох залізобетонних труб діаметром 1400 мм, довжиною 20 м в прибережному примиканні греблі та в другому ставку із однієї залізобетонної труби діаметром 1000 мм, довжиною 10 м;
- фактична пропускна спроможність водоскидної споруди - 2.13 (ставок №1) та 0.48 (ставок №2) куб. м/с;
- повний об`єм водойми - 10,9 (ставок №1) та 2,18 (ставок №2).
Грошова оцінка земельної ділянки водного фонду наданої в оренду складає - 102792,80 грн.
Земельна ділянка передається в оренду по Акту прийому-передачі, який оформляється в строк не пізніше семи днів з моменту набуття чинності даного договору.
Цей договір підлягає обов`язковій реєстрації в Харківському районному відділі земельних ресурсів та погоджується з державними органами навколишнього природного середовища, видного господарства та районної санітарної служби.
Згідно з п.2.1. Договору земельна ділянка з водного фонду передається в оренду з метою рибо і птицерозведення та створення місця відпочинку.
Орендарю надається право проводити поліпшення стану земельної ділянки з метою ефективного користування нею за обраним видом використання.
Відповідно п.2.2. Договору цей Договір укладається строком на 20 років, починаючи з дати його реєстрації.
По закінченні терміну договору орендар має право його пролонгації з орендодавцем, при бажанні, що до продовження дії договору на новий термін орендар повинен повідомити орендодавця не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення.
Умови цього договору зберігають свою чинність на строк його дії у випадках, коли після набуття чинності Договором, законодавством встановлені інші правила, ніж передбачені договором.
Орендна плата за земельну ділянку з водного фонду на 1 рік складає у сумі - 1600,45 грн, в тому числі за воду у сумі - 1277,32 грн, за сільськогосподарські угіддя у сумі - 323,13 грн та вноситься орендарем щомісячно у сумі 133,37 грн до 1 числа кожного місяця, не пізніше 15 числа на рахунок Кулиничівської селищної ради.
У розмір орендної плати не входить податок на землю. Орендар податок сплачує самостійно. Орендна плата справляється також і у випадках, якщо Орендар з поважних причин тимчасово не використовує земельну ділянку за умовами договору. Орендар за домовленістю сторін може вносити плату за майбутній період (попередній внесок). Внесення орендної плати на майбутній період можливе на термін не більше 1 року.
У разі припинення або розірвання договору внесена на майбутній період орендна плата повертається орендарю протягом 6 місяців з дня припинення чи розірвання договору.
Розмір орендної плати щорічно переглядається у випадках із моменту:
- зміни умов господарювання, передбачені договором;
- підвищення цін, тарифів, тощо, в тому числі внаслідок інфляційних процесів;
- збільшення розмірів ставки земельного податку.
На будь-яку суму орендної плати, яка не була сплачена у строки, визначені цим договором, нараховуються річні проценти за ставкою 0,1% неоплаченої суми за кожен наступний день, доки суму простроченої орендної плати не буде повністю сплачено (п.2.3.Договору).
У разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду (п.2.4.Договору).
Згідно п.3.2. Договору орендар зобов`язався, зокрема, в 3-ти місячний термін після узгодження цього договору заказати та виготовити водогосподарський паспорт.
Сторони домовляються, що зміна умов договору можлива за взаємною згодою сторін; договір втрачає чинність у разі його припинення або розірвання.
Підставою припинення Договору є закінчення його строку (п.4.Договору).
Згідно п.6. Договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків по Договору, якщо це невиконання відбулося за обставин, які виникли після укладання Договору внаслідок невідворотних дій надзвичайного характеру, які сторона не могла передбачити (повінь, пожежа та інші явища природи), які призвели до неможливості виконання даного Договору.
Цей договір набуває чинності після його підписання сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації у Виконкомі Кулиничівської селищної ради.
Договір набуває чинності після перенесення меж земельної ділянки в натуру і складання Акту прийому-передачі (п.8.Договору).
Додатки до Договору: План (схема) земельної ділянки, Довідка розрахунку і грошової оцінки земельної ділянки водного фонду та Акт перенесення земельної ділянки в натурі (т.1, а.с.27-28).
Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П. та зареєстровано в Харківському відділі земельних ресурсів 23.09.2002.
Відтак, строк дії Договору до 23.09.2022.
Згідно Акту встановлення в натурі та погодження меж землекористування Приватного сільськогосподарського товариства "Деметра" від 03.09.2002, начальником відділу земельних ресурсів Вакуленко В.Я. в присутності представника землекористувача Кириченко Н.О., представника Кулиничівської селищної ради в особі голови Клока М.І. складено цей акт в тому, що проведено встановлення в натурі зовнішніх меж земельної ділянки Приватного сільськогосподарського товариства "Деметра" на території Кулиничівської селищної ради поблизу с. Кутузівка, наданої в довгострокове користування на умовах оренди. Межі суходольні і в натурі проходять по встановленим межевим знакам (т.1, а.с.27 ).
17.07.2017 здійснено державну реєстрацію вказаної земельної ділянки загальною площею 18,992 га, розташованої за адресою: Харківська область, Харківський район, Кулиничівська селищна рада, та присвоєно їй кадастровий номер 6325157300:01:006:0002, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (т.1,а.с.29-40).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.01.2024 №361592985, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6325157300:01:006:0002 зареєстровано 14.08.2017 за Харківською обласною державною адміністрацією на підставі Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності” №5245-VІ від 06.09.2012. В розділі "Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права" орендарем вказаної земельної ділянки значиться Приватне сільськогосподарське товариство "Деметра" на підставі договору оренди земельної ділянки водного фонду від 23.09.2002, строк дії 20 років, дата державної реєстрації: 14.08.2017 (т.1,а.с.41-42).
27 травня 2021 року набув чинності Закон України від 28.04.2021 року №1423-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин".
Згідно роз`яснень Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №22-28-0.214-11977/2-21 від 27.09.2021 “Щодо окремих питань застосування Закону України від 28 квітня 2021 року №1423-ІХ”, відповідно до пункту 24 розділу X Земельного кодексу України, яким кодекс доповнено Законом України від 28.04.2021 №1423-ІХ), з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім встановлених цим пунктом винятків. Вказані винятки включають, зокрема, вказівку на землі, “що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій. Національної академії наук України, національних галузевих академій наук)” (підпункт “а”). Також не передаються до комунальної власності землі водного фонду, які підпадають під інші винятки, встановлені пунктом 24 розділу X, зокрема, якщо вони входять до меж об`єктів і територій об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення (підпункт “б”), перебувають під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності (підпункт “д”), визначені у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті (підпункт “е”). В інших випадках землі водного фонду, у тому числі з розташованими на них водними об`єктами, переходять у комунальну власність. Отже, територіальні громади (в особі місцевих рад) можуть розпорядитися водними об`єктами, які знаходяться на землях комунальної власності  шляхом передачі відповідної земельної ділянки в оренду відповідно до законодавства (т.1, а.с.43-45).
Як стверджував позивач, протягом дії договору увесь час сторони належно виконували обов`язки за укладеним Договором, проте у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення та окупацією, проведенням бойових дій на території Харківської області, включно з територією земельної ділянки, що є предметом Договору, Приватне сільськогосподарське товариство "Деметра" немало об`єктивних можливостей для повідомлення про бажання продовження дії договору не пізніше ніж за два місяці до його закінчення.
11.11.2022 Приватне сільськогосподарське товариство "Деметра" звернулось до Вільхівського сільського голови з листом, в якому просило продовжити строк Договору на 20 років (т.1,а.с.46).
До листа Приватним сільськогосподарським товариством "Деметра" було додано договір оренди земельної ділянки водного фонду, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Листом голови Вільхівської сільської ради №988/03-11 від 21.11.2022 повідомлено позивача про припинення дії договору оренди 23.09.2022 у зв`язку з закінченням його строку та можливості передання земельної ділянки водного фонду в оренду лише за результатами проведення земельних торгів. Також зазначено, що надання водних об`єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об`єкта (т.1, а.с.47-48).
Як стверджував позивач, лист-відмову відповідача-1 від 21.11.2022 було отримано на адвокатський запит адвоката Тоботи Ю. в інтересах ПСП “Деметра” від 14.06.2023 щодо надання інформації про розгляд заяви ПСП “Деметра” з питання продовження дії Договору оренди земельної ділянки водного фонду від 11.11.2022 року вх.№1049/03-10. Виключно у відповідь на адвокатський запит від 14.06.2023 Вільхівською сільської радою було направлено відповідь щодо розгляду заяви ПСП “Деметра” від 11.11.2022. Тобто, вихідна дата листа Вільхівської сільської ради від 21.11.2022 не відповідає дійсності, адже цей лист було складено та підписано більше ніж через 7 місяців від зазначеної дати.
Доказів направлення вказаного листа №988/03-11 від 21.11.2022 на адресу позивача відповідачами не надано.
Згідно відповіді від 22.06.2023 №939/03-11 на адвокатський запит б/н від 14.06.2023 за результатами розгляду заяви ПСП "Деметра" про направлення комісії для фіксації заподіяної шкоди підприємству за адресою: с. Кутузівка, вул. Механізаторська, 7, повідомлено, що Вільхівська об`єднана територіальна громада, у тому числі с. Кутузівка, з початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України та до початку жовтня 2022 року була районом ведення активних бойових дій та піддавалася масованим обстрілам з боку ворога. Зі змісту заяви ПСП "Деметра" від 01.11.2022 вбачається, що територія ферми останнього за адресою: с. Кутузівка, вул. Механізаторська, 7, неодноразово зазнавала ушкоджень від влучання снарядів, уламкових пошкоджень, внаслідок чого повністю знищене рухоме і нерухоме майно, що знаходилося там. Тобто, наведене свідчить про високий ризик забруднення такої території вибухонебезпечними предметами. При цьому, інформація про відсутність небезпеки від вибухонебезпечних предметів для фахівців Вільхівської сільської ради, які залучаються до обстеження пошкоджених об`єктів, відсутня. Вона не надходила до Вільхівської сільської ради ні від уповноважених підрозділів у сфері протимінної діяльності, ні від заявника. З урахуванням наведеного, повідомлено, що комісія Вільхівської сільської ради буде направлена для фіксації заподіяної ПСП "Деметра" шкоди після надходження інформації про відсутність за вказаною адресою небезпеки від вибухонебезпечних предметів для членів комісії (т.1,а.с.49-50 ).
Листом від 26.06.2023 №65 040-3187/65 123 Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області повідомило директора Приватного сільськогосподарського товариства "Деметра", що після розгляду її листа від 15.06.2023 №6, №20 повідомляє, що на території Вільхівської та Циркунівської селищних рад велися активні бойові дії, тому територія, яка за результатами проведення нетехнічного обстеження на підставі достатніх доказів, визнана такою, що вказані поля вважаються як імовірно забруднені вибухонебезпечними предметами. З урахуванням великої небезпеки для здоров`я та життя людей проводити будь-які роботи на даній території не рекомендовано. Крім того зазначено, що було розроблено та затверджено начальником ХОВА “Тимчасовим порядок залучення підрозділів з розмінування та операторів протимінної діяльності до виконання робіт з виявлення, знешкодження та знищення вибухонебезпечних предметів”, тому рекомендовано звернутися до Харківської обласної військової адміністрації з метою оформлення заявки на обстеження земельних ділянок.
11.01.2024 представник Приватного сільськогосподарського товариства "Деметра" Крохмальова Я.Е. звернулась до Вільхівського сільського голови з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки та внесення змін до нього (т.1,а.с.52-56), в якому просив поновити строк дії договору оренди земельної ділянки водного фонду, укладеного між Харківською районною державною адміністрацією та Приватним сільськогосподарським підприємством “Деметра” від 23.09.2002 та внести зміни до договору оренди земельної ділянки водного фонду від 23.09.2002, а саме: замінити сторону у договорі “Харківська районна державна адміністрація” на “Вільхівська сільська рада”; визначити об`єктом оренди цього договору земельну ділянку з кадастровим номером 6325157300:01:006000002; пункт 2.5 Договору викласти в наступній редакції: “Надану земельну ділянку орендар повинен використовувати за цільовим призначенням (з метою рибо і птицерозведення та створення місця відпочинку)”.
У вказаному листі представник позивача зазначив, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, Торгово-промислова палата України 28.02.2022 оприлюднила лист від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, яким зазначила, що воєнні обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Під час проведення воєнних дій на території Харківської області, об`єкт, що є предметом договору, перебував в окупації та зоні активних бойових дій, що не дозволяло користуватися ним. Окрім того, єдиний власник та уповноважена особа ПСП “Деметра” - Кириченко Наталія Олексіївна перебувала в полоні ворожих військ, після звільнення з якого, евакуювалась за межі території України, у зв`язку з чим підприємство об`єктивно не мало можливості реалізувати право на пролонгацію договору відповідно до п.2.2. Керівник ПСП “Деметра” Кириченко Наталія Олексіївна покинула межі Вільхівської громади, в якій вона перебувала весь час з моменту повномасштабного вторгнення та виїхала за кордон у зв`язку із загостренням воєнної обстановки в регіоні та великими ризиками для життя і здоров`я. Вільхівська громада була окупованою з перших днів повномасштабного вторгнення РФ в Україну і деокупована наприкінці квітня 2022 року. Згідно оперативної інформації ГШ ЗСУ 10.05.2022 було деокуповано території Вільхівської громади. Крім того, як вбачається з сайту Вільхівської селищної ради остання сесія, яка мала відбутися 03.03.2022, не відбулася у зв`язку із окупацією. З вищенаведеного, ПСП “Деметра”, маючи бажання про пролонгацію договору, проте, не маючи можливості щодо реалізації цього права про повідомлення орендодавця не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення, через об`єктивні причини, не змогло реалізувати право відповідно шляхом виконання обов`язку у вигляді повідомлення про продовження дії договору.
Водночас представник позивача, посилаючись на п.6 Договору, який включає форс-мажорні обставини, та пп. “а” п. 27 Перехідних положень Земельного кодексу України, зазначив, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану до набрання чинності Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель”, щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної, комунальної власності, невитребуваних, нерозподілених земельних ділянок, а також земельних ділянок, що залишилися у колективній власності і були передані в оренду органами місцевого самоврядування. Тобто, законодавець передбачив автоматичне поновлення договорів, з урахуванням воєнного стану в крайні та ведення бойових дій.
Як вбачається з листа та опису вкладення в цінний лист, до відповідного листа представником позивача було додано копію договору оренди земельної ділянки водного фонду, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, витяг з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, копію витягу з ЄРДР щодо перебування в полоні, копію посвідки на тимчасове проживання від 14.07.2022, проект додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, копію договору про надання правової (правничої) допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правової (правничої") допомоги.
Листом №01-23/16 від 29.01.2024 начальником Вільхівської сільської військової адміністрації було повідомлено позивача про припинення дії договору оренди у зв`язку з закінченням його строку та можливості передання земельної ділянки водного фонду в оренду лише за результатами проведення земельних торгів.
Не погоджуючись з необґрунтованою відмовою щодо укладання додаткової угоди, ПСП “Деметра” звертається до господарського суду з позовом про визнання укладеною додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки від 23.09.2002.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, з огляду на наступне.
Предметом позову у справі, що розглядається, є зокрема матеріально-правова вимога про поновлення договору оренди землі водного фонду, зокрема на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі".
Відповідно до статті 792 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Земельна ділянка може передаватись у найом разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.
Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Отже, майнові відносини, що виникають із договору найму (оренди) земельної ділянки з водним об`єктом, є цивільно-правовими та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, договору найму, регулюються також актами земельного та водного законодавства - Земельним кодексом України, Водним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" тощо.
Як вірно встановлено господарським судом, 23.09.2002 між Харківською районною державною адміністрацією (орендодавцем) та Приватним сільськогосподарським підприємством “Деметра” (орендарем) було укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду, відповідно до п.1.1. якого орендодавець на підставі розпорядження надає, а орендар приймає у тимчасове довгострокове користування строком на 20 років на умовах оренди земельну ділянку з водного фонду, яка розташована за межами населеного пункту за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення та водного фонду Кулиничівської селищної ради, згідно з планом землекористування, що додається.
Договір набуває чинності після перенесення меж земельної ділянки в натуру і складання Акту прийому-передачі (п.8.Договору). Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П. та зареєстровано в Харківському відділі земельних ресурсів 23.09.2002.
Відтак, строк дії Договору становить до 23.09.2022.
27.05.2021 набрав чинності Закон України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28.04.2021, яким було доповнено розділ Х “Перехідні положення” Земельного кодексу України п.24, відповідно до якого землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.
З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядженнями такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.
Листом від 19.08.2021 Міністерство аграрної політики та продовольства України повідомило, що п.2 р.2 “Прикінцевих та перехідних положень” Закону України від 04.11.2021 “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення порядку передачі в оренду водних об`єктів у комплексі з земельними ділянками” передбачено, що договори оренди водних об`єктів, укладені в порядку, визначеному законодавством до набрання чинності цим Законом діють у строки та умовах, визначених такими договорами. Поновлення таких договорів здійснюється без проведення земельних торгів у порядку укладення договорів оренди землі.
Відповідно до ч.4 ст.32 Закону України "Про оренду землі" перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.
Згідно з абз. 11 п.24 р. Х "Перехідних положень" Земельного Кодексу  України перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності на такі земельні ділянки.
Так, згідно з частинами першою - третьою статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент першого звернення позивачем із заявою про поновлення договору оренди), після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі.
До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.
Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 33 Закону України "Про оренду землі", при укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Відтак, статтею 33 Закону України "Про оренду землі" визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря.
Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди.
Мета такого повідомлення - запобігання укладенню орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини.
При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк).
Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі").
Тобто, виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини.
Велика Палата Верховного Суду в пункті 35 постанови від 31.08.2021 у справі №903/1030/19 зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, 11.11.2022 Приватне сільськогосподарське товариство "Деметра" звернулось до Вільхівського сільського голови з листом, в якому просило продовжити строк Договору на 20 років. До листа Приватним сільськогосподарським товариством "Деметра" було додано договір оренди земельної ділянки водного фонду, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Як стверджував позивач, лист-відмову відповідача-1 від 21.11.2022 було отримано на адвокатський запит адвоката Тоботи Ю. в інтересах ПСП “Деметра” від 14.06.2023 щодо надання інформації щодо розгляду заяви ПСП “Деметра” щодо продовження дії Договору оренди земельної ділянки водного фонду від 11.11.2022 року вх.№1049/03-10. 
Виключно у відповідь на адвокатський запит від 14.06.2023 Вільхівською сільської радою було направлено відповідь щодо розгляду заяви ПСП “Деметра” від 11.11.2022. 
Тобто, вихідна дата листа Вільхівської сільської ради від 21.11.2022 не відповідає дійсності, адже цей лист було складено та підписано більше ніж через 7 місяців від зазначеної дати.
Згідно листа голови Вільхівської сільської ради №988/03-11, датованого 21.11.2022, відповідачем-1 повідомлено позивача про припинення дії договору оренди 23.09.2022 у зв`язку з закінченням його строку та можливості передання земельної ділянки водного фонду в оренду лише за результатами проведення земельних торгів. Також зазначено, що надання водних об`єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об`єкта.
Водночас, за змістом положень Закону України “Про оренду землі”, норм частини першої статті 123 Земельного кодексу України, пункту 34 частини першої статті 26, частини першої та другої статті 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” рішення відповідача про відмову позивачу у продовженні оренди земельної ділянки повинно було прийняте на пленарному засіданні сесії ради протягом місяця після отримання звернення про поновлення договору оренди землі.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що доказів того, що відповідач- 1 у порядку встановленому Законом у місячний строк розглянув надісланий позивачем лист-повідомлення про поновлення Договору та надіслав позивачу лист №988/03-11 від 21.11.2022 про відмову в поновленні та припинення дії Договору оренди з використанням засобів поштового зв`язку чи у інший спосіб матеріали справи не містять. Відповідачами таких доказів господарському суду надано не було.
З огляду на зазначене, господарським  судом обґрунтовано відхилені твердження відповідачів про те, що отримавши відмову відповідача-1 в укладенні додаткової угоди до Договору, позивач тривалий час не вживав жодних заходів щодо оскарження такої відмови, що давало відповідачу-1 обґрунтовані підстави вважати Договір припиненим та вживати заходи щодо формування земельної ділянки – предмета Договору з метою реалізації права на неї на земельних торгах, оскільки відповідачами не надано жодного доказу того, що відповідач-1 чи відповідач- 2 хоча б намагався надіслати позивачу у встановлений Законом строк відповідний лист-відмову або повідомити останнього про прийняте рішення в інший спосіб.
В подальшому, 11.01.2024 представник Приватного сільськогосподарського товариства "Деметра" Крохмальова Я.Е. звернулася до Вільхівського сільського голови з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки та внесення змін до нього, в якому просив поновити строк дії договору оренди земельної ділянки водного фонду, укладеного між Харківською районною державною адміністрацією та Приватним сільськогосподарським підприємством “Деметра” від 23.09.2002 та внести зміни до договору оренди земельної ділянки водного фонду від 23.09.2002, а саме: замінити сторону у договорі “Харківська районна державна адміністрація” на “Вільхівська сільська рада”; визначити об`єктом оренди цього договору земельну ділянку з кадастровим номером 6325157300:01:006000002; пункт 2.5 Договору викласти в наступній редакції: “Надану земельну ділянку орендар повинен використовувати за цільовим призначенням (з метою рибо і птицерозведення та створення місця відпочинку)”. 
До листа представником позивача було додано копію договору оренди земельної ділянки водного фонду, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, витяг з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, копію витягу з ЄРДР щодо перебування в полоні, копію посвідки на тимчасове проживання від 14.07.2022, проект додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, копію договору про надання правової (правничої) допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правової (правничої") допомоги.
Листом №01-23/16 від 29.01.2024 начальником Вільхівської сільської військової адміністрації було повідомлено позивача про припинення дії договору оренди у зв`язку з закінченням його строку та можливості передання земельної ділянки водного фонду в оренду лише за результатами проведення земельних торгів.
Як зазначено вище, повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк).
Водночас, у зв`язку з розпочатою військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану” Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.
В подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ проти України, дія воєнного стану продовжувалась та діє на дату розгляду цієї справи.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Апеляційний господарський суд констатує , що 06 квітня 2022 року опубліковано Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" від 24.03.2022 №2145-IX, який набув чинності 07.04.2022.
Вказаним Законом Розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктами 27 і 28, які урегульовують більшість питань щодо використання земель сільськогосподарського призначення для виробництва сільськогосподарської продукції та розміщення відповідної виробничої інфраструктури.
Зокрема, згідно з п.п.1 п.27 розд. X "Перехідні положення" Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, зокрема, вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель", щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення:
а) державної, комунальної власності, невитребуваних, нерозподілених земельних ділянок, а також земельних ділянок, що залишилися у колективній власності і були передані в оренду органами місцевого самоврядування;
б) приватної власності.
Таким чином, положення п.п.1 п.27 розд. X "Перехідні положення" Земельного кодексу України врегульовує земельні відносини під час дії воєнного стану щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної, комунальної власності, невитребуваних, нерозподілених земельних ділянок, а також земельних ділянок, що залишилися у колективній власності і були передані в оренду органами місцевого самоврядування та приватної власності.
Вказана норма не передбачає вимог врахування мети передання в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення.
Автоматичність поновлення зазначених договорів означає, що ні їх сторони, ні органи влади не вживають ніяких дій щодо забезпечення їх поновлення. Факт їх поновлення підтверджується двома обставинами: закінченням дії таких договорів після дати введення воєнного стану, тобто після 24 лютого 2022 року та в силу пункту 27 Перехідних положень Земельного кодексу України, який введений у Кодекс Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану”.
Таким чином, на підставі цих обставин зазначені договори щодо використання земель, дія яких за такими договорами мала бути припинена після 24 лютого 2022 року, не втрачають свою чинність і продовжують діяти ще протягом одного року.
Ці положення Закону втратили чинність 19 листопада 2022 року, коли набув чинності Закон України від 09 жовтня 2022 року № 2698-IX “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель”.
Аналіз наведених положень Земельного кодексу України дає підстави для висновку, що в період із 07 квітня 2022 року до 19 листопада 2022 року договори оренди земельної ділянки були поновлені на один рік без волевиявлення сторін договору, строк яких сплинув у цей проміжок часу.
Відповідна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від                             29 березня 2023 року у справі №563/376/22-ц.
Як вбачається з матеріалів справи, спірну земельну ділянку з водного фонду було надано позивачу за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення та водного фонду Кулиничівської селищної ради (населені пункти якої в листопаді 2020 року було приєднано до Вільхівської сільської ради).
Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням суду першої інстанції, що оскільки строк дії спірного Договору оренди закінчувався 23.09.2022, то відповідно до п.п.1 п.27 розд. X “Перехідні положення” Земельного кодексу України він вважається поновленими на один рік без волевиявлення сторін, тобто до 23.09.2023.
Вищезазначене спростовує доводи скаржника в апеляційній скарзі про те, що приписи п.27 розділу Х “Перехідні положення” Земельного кодексу України стосуються виключно договорів оренди землі сільськогосподарського призначення, які передані в користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і той факт, що земельна ділянка, яка була предметом Договору, віднесена до земель запасу сільськогосподарського призначення та водного фонду, а також вміщувала рілля і пасовища, що є земельними ділянками сільськогосподарського призначення, жодним чином не свідчить про можливість застосування до орендних правовідносин між позивачем і відповідачами положень п. 27 розділу Х “Перехідні положення” Земельного кодексу України, оскільки згідно з п. 2.1 Договору земельна ділянка передається в оренду з метою рибо і птицерозведення та створення місця відпочинку, а не для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника на той факт, що крім іншого, дане положення закону за своєю суттю було направлено на врегулювання спірних правовідносин щодо земельних ділянок у зв`язку з введенням воєнного стану, проведення активних військових дій, окупації територій, що унеможливлювало вчасне вирішення питань про поновлення строків. 
Земельна ділянка, яка є предметом договору, віднесена до земель запасу сільськогосподарського призначення та водного фонду, та вміщувала також рілля та пасовища, що є земельними ділянками сільськогосподарського призначення, які використовувались за видами діяльності позивача як сільськогосподарського підприємства.
Таким чином, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що з урахуванням автоматичного поновлення Договору в силу п.п.1 п.27 розд. X “Перехідні положення” Земельного кодексу України позивачем завчасно була подана заява про продовження терміну дії Договору.
Також слід зауважити, що дії сторін тягнуть за собою певні наслідки. Отже, дії орендодавця, які полягали у відсутності відмови на звернення орендаря про поновлення договору оренди землі, її своєчасного направлення орендарю, дійсно могли викликати обґрунтовані та правомірні очікування у орендодавця на поновлення договору оренди на новий строк.
Відповідно до практики Європейського суду у рішенні у справі "Стретч проти Сполученого Королівства" ЄСПЛ зазначив, що законними очікуваннями є очікування на законних підставах продовження терміну дії договору оренди, і це очікування є складовою частиною права власності заявника, наданого йому за договором оренди.
ЄСПЛ дійшов висновку, що заявник мав право, принаймні, очікувати на законних підставах, що він зможе продовжити термін дії договору, і таке очікування можна вважати в цілях застосування положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції складовою частиною його права власності, наданого йому за договором оренди.
Матеріали справи свідчать, що орендар розпочав процедуру оформлення необхідних документів для належного продовження орендних правовідносин.
Так, в 2017 році позивачем була розроблена нова технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та з нормативної грошової оцінки земельної ділянки водного фонду.
Наявність розробленої 29.06.2017 технічної документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) підтверджується інформацією з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.
Однак, як зазначено вище, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22 грудня 2022 року (із змінами та доповненнями), з 24.02.2022 року по 28.04.2022 року с. Кутузівка, Вільхівської сільської територіальної громади, Харківського р-ну. Харківської області перебувало під тимчасовою окупацією РФ.
З 28.04.2022 по 01.09.2022  с. Кутузівка, Вільхівської сільської територіальної громади, Харківського району, Харківської області знаходилось у зоні активних бойових дій.
Відповідно до вказаного Переліку вся територія Вільхівської сільської територіальної громади Харківського району, Харківської області з 01.09.2022 по теперішній час відноситься до території можливих бойових дій.
Відповідно до статті 4 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації.
Військові адміністрації населених пунктів утворюються в межах територій територіальних громад, у яких сільські, селищні, міські ради та/або їхні виконавчі органи, та/або сільські, селищні, міські голови не здійснюють покладені на них Конституцією та законами України повноваження, а також в інших випадках, передбачених цим Законом.
Військові адміністрації населених пунктів, районні, обласні військові адміністрації здійснюють свої повноваження протягом дії воєнного стану та 30 днів після його припинення чи скасування.
На виконання Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 01.10.2022 №680/2022 "Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Харківській області" створено Вільхівську сільську військову адміністрацію Харківського району Харківської області.
Отже, здійснення правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами комунальної власності з 01.10.2022  Вільхівська сільська військова адміністрація приймає в інтересах відповідної територіальної громади відповідно до Закону.
Господарський суд вірно констатував, що внаслідок вказаних обставин, ані орендар - Приватне сільськогосподарське товариство "Деметра", ані орендодавець -     Вільхівська сільська рада об`єктивно не мали можливості у період до закінчення строку дії договору вчинити всі необхідні дії, спрямовані на виготовлення і збір усіх необхідних документів для продовження орендних відносин та вищезазначені обставини не можуть бути не враховані судом при розгляді спірних правовідносин.
Як зазначено вище, позивачем було здійснено дії з виготовлення технічної документації земельної ділянки. Земельна ділянка сформована та зареєстрована як об`єкт цивільних прав, що підтверджується відповідним витягом з Державного земельного кадастру.
При цьому, твердження відповідачів про те, що орендар зволікав з переоформленням договору оренди на новий строк суперечать дійсним обставинам справи.
Разом з цим, суд першої інстанції прийняв до уваги і той факт, що єдиний власник та уповноважена особа, ПСП “Деметра” ОСОБА_1 перебувала в полоні російських військ, після звільнення з якого покинула межі Вільхівської громади, в якій вона перебувала весь час з моменту повномасштабного вторгнення та виїхала за кордон у зв`язку із загостренням воєнної обстановки та ризиками для її життя і здоров`я.
Згідно висновку спеціаліста психолога, на основі психологічного обстеження - Кириченко Н.О., яке проведено 16.01.2023, спеціалістом психологом                                                ОСОБА_2 встановлено, що страждання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 08.04.2022 по 11.08.2022 носили характер травматичного стресу, руйнівна сила якого мала наслідки психічної травми важкого ступеню прояву та високої інтенсивності, є причиною проявів посттравматичного стресового розладу та тривожно-депресивного розладу у даний період часу та є тривалим (стресові переживання тривалістю більше ніж один місяць).
Надаючи оцінку запереченням відповідачів про відсутність підстав для поновлення договору оренди земельної ділянки через відсутність паспорту водного об`єкту господарський суд зазначив наступне.
Згідно зі статтею 51 Водного кодексу України у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми.
Водні об`єкти надаються у користування за договором оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом у порядку, визначеному земельним законодавством України.
Право оренди земельної ділянки під водним об`єктом поширюється на такий водний об`єкт.
Надання водних об`єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об`єкта.
Порядок розроблення паспорта водного об`єкта затверджений наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 18 березня 2013 року № 99.
Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку, замовником робіт із розроблення паспорта водного об`єкта є його орендодавець .
Водночас, Типовим договором оренди водних об`єктів, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 травня 2013 року №420 визначено, що організація розроблення паспорта водного об`єкта та відповідні витрати можуть бути покладені на орендодавця або орендаря.
З огляду на викладене, виготовлення паспорта об`єкта водного фонду, в першу чергу, покладається на орендодавця. За згодою між сторонами договору оренди, передбаченою у відповідному договорі, таке зобов`язання може взяти на себе та виконати орендар.
Так, згідно п.3.2. Договору орендар зобов`язався, зокрема, в 3-ти місячний термін після узгодження цього договору заказати та виготовити водогосподарський паспорт.
Паспорт спірного об`єкта водного фонду був розроблений позивачем, що було встановлено судом першої інстанції у судовому засіданні 17.04.2024 в присутності представників сторін.
Виготовлення нового паспорту, його перегляд чи коригування саме позивачем сторони умовами Договору чи додатковими угодами до нього не передбачили.
Претензій щодо відсутності відповідного паспорту, тобто не виконання п.3.2. Договору, відповідач-1 до позивача на протязі 20-ти років не пред`являв. Доказів протилежного матеріали справи не містять.
Відповідач, Вільхівська сільська військова адміністрація не заперечував, що остання може виступити замовником розроблення паспорта спірного водного об`єкта.
Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням  господарського  суду, що відсутність паспорта об`єкта водного фонду, який знаходиться на земельній ділянці, право оренди на яку має позивач, не можуть бути безумовною підставою для відмови у визнанні права оренди на земельну ділянку.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що паспорт водного об`єкта може бути виготовлений, переглянутий чи коригований пізніше та його відсутність станом на день звернення позивача із заявою про поновлення Договору не впливає на можливість поновлення такого Договору.
Частиною 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення порядку передачі в оренду водних об`єктів у комплексі з земельними ділянками" передбачено, що договори оренди водних об`єктів, укладені в порядку, визначеному законодавством, до набрання чинності цим Законом діють у строки та на умовах, визначених такими договорами.
Поновлення таких договорів здійснюється без проведення земельних торгів у порядку укладення договорів оренди землі.
Сторони договорів оренди водних об`єктів, договорів оренди земельних ділянок під водними об`єктами, укладених до набрання чинності цим Законом, які не містять умов щодо розміру орендної плати за земельну ділянку, на якій розташований водний об`єкт або щодо розміру орендної плати за водний об`єкт, зобов`язані визначити такі умови протягом року з дня набрання чинності цим Законом.
Приймаючи рішення, суд має зважувати обставини справи та приймати рішення, крім іншого, керуючись принципом справедливості та дотримуватись балансу інтересів.
Господарський суд врахував те, що позивач як орендар, користуючись земельною ділянкою з 2002 року, належним чином виконував свої обов`язки, сплачував орендну плату, утримував орендовану земельну ділянку в належному стані та вчиняв дії з її благоустрою. Доказів протилежного відповідачі не надали.
Як встановлено та зазначено вище, протягом встановленого законом строку та маючи правомірні та обґрунтовані очікування позивач звернувся із заявою для продовження дії договору оренди на новий строк. Земельна ділянка використовувалась для рибогосподарських потреб,  що входить до сфери діяльності орендаря.
За змістом статті 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Норма пункту 1 статті 1 Протоколу сформульована комбіновано: перше речення забезпечує власникові "позитивну свободу" - право на мирне володіння майном; друге - "негативну свободу", тобто свободу від втручання в його права стосовно власного майна з боку третіх осіб (насамперед держави).
Гарантоване першим реченням пункту 1 статті 1 Першого протоколу "право володіти своїм майном" означає визнання за власником повноти влади на здійснення будь-яких можливих дій, які не заборонені законом і які не порушують права третіх осіб стосовно свого майна.
Друге речення пунктів 1-2 статті 1 Першого протоколу визначає види втручання в дане право: позбавлення майна і контроль з боку держави за його використанням, відмінності між якими неодноразово виступали у якості предмету дослідження Європейським Судом з прав людини.
Господарським судом вірно зауважено, що розглядаючи спірні відносини у даному випадку важливим є забезпечення справедливого балансу інтересів учасників справи.
Отже, у даному випадку необхідно дослідити критерії контролю держави за використанням майна відповідно до спільних інтересів. 
Частина 2 статті 1 Першого протоколу наділяє державу правом забезпечувати виконання таких законів, які їй представляються необхідними для здійснення контролю над використанням власності відповідно до спільних інтересів або для забезпечення сплати податків або інших зборів або штрафів.
З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відмова позивачу у поновленні договору оренди не може бути розцінена як дотримання балансу інтересів, оскільки повторна спроба передачі спірної земельної ділянки в оренду під час війни та в умовах воєнного стану значно утруднена.
Так, земельна ділянка розташована на території Харківського району Харківської області, який є ділянкою можливих бойових дій та періодично перебуває під обстрілами. 
Разом з цим, як було встановлено господарським судом, на сьогодні ставок ймовірно замінований. З проханням про його розмінування позивач звертався неодноразово до державних та благодійних організацій, але у зв`язку з складною воєнною ситуацією в країні ставок поки що не розмінований. Вказані обставини відповідачами не спростовані та доказів протилежного не надано.
Ці обставини дозволяють дійти обґрунтованих припущень про те, що пошук нового орендаря земельної ділянки значно утрудниться та не відомо який час знадобиться для укладення нового договору оренди за відсутності бажаючих кандидатів взяти її в оренду. При цьому, відсутність орендаря, належного догляду та утримання земельної ділянки призведе до втрати цінності та привабливості такої ділянки.
Разом з цим, наявність укладеного договору оренди призведе до надходжень до бюджету орендної плати та утримання і збереження земельної ділянки в належному стані.
Крім іншого, судом першої інстанції враховано, що саме позивач протягом 20 років сумлінно виконував умови Договору, використовував спірну земельну ділянку для рибо- і птице розведення відповідно пункту 2.1 Договору. Згідно до розробленого позивачем та погодженого з Державним управлінням охорони навколишнього середовища в Харківській області, Головнім Державним управлінням охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства в Харківській області і затвердженого Державним агентством рибного господарства України режиму рибогосподарської експлуатації ставок регулярно зариблявся. Про це свідчать підсумкові акти про виконання робіт із вселення водних біоресурсів та робіт, що належать до природоохоронних заходів, які підписували представники Держрибагенства України, територіального органу рибоохорони, територіального органу Держекоінспекціі та місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Останні роки до 2021 року ці акти підписував голова Кулиничівської сільської ради - Романов МЛ., а у 2021 році - заступник голови Вільхівської сільської ради - Романов М.І. Кожного року на ставку проводилися перевірки державними органами і всі вони не виявляли порушень законодавства та умов Договору оренди. Протягом 20 років позивач вчасно сплачував орендну плату, платежі за спеціальне використання рибних ресурсів та єдиний податок 4 групи. Щодня позивач заповнював промисловий журнал та журнал обліку вилучення риби рибалками - любителями. До Державного агентства рибного господарства у Харківській області позивач подавав щомісяця звіти про любительський та промисловий вилов риби, а щоквартально подавав розрахунки платежів за спеціальне використання рибних ресурсів.
Вказане підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачами.
Також, господарським судом враховані висновки Верховного Суду щодо застосування статті 33 Закону України "Про оренду землі", а саме щодо необхідності надсилання орендодавцю проекту додаткової угоди.
Однак, саме по собі (фактично формальне) не звернення позивачем до закінчення дії Договору із проектом додаткової угоди до відповідача, вже за наявності у позивача листа відповідача з відмовою у його поновленні на новий строк, з урахуванням викладеного вище, не може у спірних правовідносинах бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Суд першої інстанції зауважив на тому, що відповідач об`єктивно ознайомлений із типовою формою цього договору і міг і на етапі звернення позивача з позовом до суду ознайомитись зі змістом запропонованої позивачем редакції, викласти свої заперечення і пропозиції.
Разом з цим, п.2.3. Договору сторонами було погоджено, що розмір орендної плати за земельну ділянку з водного фонду на 1 рік складає у сумі - 1600,45 грн, в тому числі за воду у сумі - 1277,32 грн, за сільськогосподарські угіддя у сумі - 323,13 грн та вноситься орендарем щомісячно у сумі 133,37 грн до 1 числа кожного місяця, не пізніше 15 числа на рахунок Кулиничівської селищної ради. 
Розмір орендної плати щорічно переглядається у випадках із моменту:
- зміни умов господарювання, передбачені договором;
- підвищення цін, тарифів, тощо, в тому числі внаслідок інфляційних процесів;
- збільшення розмірів ставки земельного податку.
Господарським судом вірно зазначено, що після виготовлення відповідачем нового паспорту водного об`єкта (у разі встановлення такої необхідності), що є обов`язком останнього (якщо сторони не дійдуть згоди про інше), на позивача буде покладено обов`язок зі сплати орендної плати за водний об`єкт у визначеному розмірі з моменту визнання Договору поновленим, що жодним чином не порушує інтересів відповідача.
Жодних інших заперечень щодо умов проекту додаткової угоди відповідачами висловлено не було.
Запропонована позивачем редакція додаткової угоди відповідає вимогам земельного, водного законодавства, Типовому договору оренди в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2021 №572.
Поновлення договору оренди землі у судовому порядку, у передбачений статтею 33 Закону України "Про оренду землі" спосіб, вимагає укладення додаткової угоди між сторонами як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків. Належним способом захисту порушеного права у цьому випадку є позов про визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17, від 15.01.2019 у справі №922/1464/18, від 19.03.2019 у справі №908/2484/17.
Таким чином, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком господарського суду про задоволення позову в повному обсязі.
В апеляційній скарзі скаржник окремо просить суд апеляційної інстанції  звернути увагу на висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 22.09.2022 у справі №342/117/20, але колегія суддів вважає не  обґрунтованим посилання  останнього на вищезазначену постанову, оскільки у зазначеній скаржником справі, на відміну від цієї справи, предмети спору є різними (заступник керівника Тисменицької місцевої прокуратури звернувся в інтересах держави в особі Городенківської міської ради Івано-Франківської області з позовом про повернення майна з чужого незаконного володіння, стягнення заборгованості, стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки в розмірі орендної плати), що виключає подібність спірних правовідносин у вказаній справі із справою, що розглядається та свідчить про відсутність підстав для врахування відповідних правових висновків під час вирішення цього спору.
Стосовно оскарження додаткового рішення від 08.05.2024 року, суд апеляційної інстанції зазначає, що в апеляційній скарзі скаржник  посилається виключно на  незгоду з рішенням, яке прийнято за результатами розгляду справи по суті справи.
Отже, суд апеляційної інстанції констатує, що  оскаржуване додаткове рішення у цій справі ухвалено відповідно до  вимог ст. 129 ГПК України.
          Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків господарського суду та не свідчать про порушення чи неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, відповідно, не знайшли своє підтвердження.
          У рішенні від 10.02.2010 зі справи «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
          У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
          Скаржнику надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.
          Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
          Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
          Відповідно до   статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
          Статтею 76 ГПК України   встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
          Відповідно до   статті 77 ГПК України   обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
          З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишенні рішення Господарського суду Харківської області від 17.04.2024 та додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2024 у справі №922/452/24 без змін.
          З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку   ст. 129 ГПК України.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, - 

          ПОСТАНОВИВ:

           1.          Апеляційну скаргу Вільхівської сільської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 17.04.2024 та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2024 у справі №922/452/24 - залишити без задоволення.

           2.Рішення Господарського суду Харківської області від 17.04.2024 та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2024 у справі №922/452/24 - залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.
                  Повний текст постанови складено 24.06.2024.

Головуючий суддя                                                                    О.О. Радіонова

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна 

Суддя                                                                                           О.Є. Медуниця