УХВАЛА

15 квітня 2024 року 
м. Київ
справа №440/9714/23
адміністративне провадження № К/990/12451/24  
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Уханенка С.А.,
суддів: Соколова В.М.,  Прокопенка О. Б., 
перевірив касаційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІМУМ АКТИВ"до Державної служби України з безпеки на транспорті , Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРІМУМ АКТИВ» звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області, в якій просило: визнати протиправною та скасувати постанови від 30 травня 2023 року №191555 про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІМУМ АКТИВ" задоволено.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року скасовано.
Прийнято постанову, якою задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІМУМ АКТИВ".
28 березня 2024 року засобами поштового звязку відповідач надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у цій справі.
Предметом спору у цій справі є правомірність постанови від 30 травня 2023 року №191555 про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, справа розглянута Полтавським окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.
Оскаржуючи рішення суду апеляційної інстанції у справі, яка розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник послався на підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 
В обґрунтуванні підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України скаржник зазначає, що виконання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт та відсутність варіантів для уникнення відповідальності має фундаментальне значення для єдиної правозастосовчої практики.
Проте суд касаційної інстанції відхиляє зазначені доводи скаржника з огляду на те, що вони мають загальний характер та притаманні кожній аналогічній справі. При цьому заявником касаційної скарги не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розумінні та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин. Доводи скаржника щодо фундаментального значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики зводяться виключно до припущень скаржника та не містять належного обґрунтування.
Отже, Верховний Суд відхиляє посилання відповідача на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 
В обґрунтуванні підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України скаржник, зокрема, зазначає, що звільнення перевізників від відповідальності призводить не лише до зниження якості перевезень, але і зниження авторитету державних органів, які діють у межах та у спосіб, установлені законом, і повинні, зобов`язані виявляти порушення у сфері безпеки на транспорті.
Верховний Суд, перевіривши викладені доводи, зазначає, що скаржником не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її суспільної важливості або виняткового значення, а також не виділено особливо рідкісних, унікальних вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору.
Отже, Верховний Суд відхиляє посилання відповідача на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 
Відтак, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження.
З огляду на відхилення Верховним Судом зазначеної заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІМУМ АКТИВ"до Державної служби України з безпеки на транспорті , Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області про  визнання протиправною та скасування постанови.
2. Копію цієї ухвали у вигляді електронного документу направити заявнику до електронного кабінету, а у разі його відсутності - рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді	С.А. Уханенко В.М. Соколов   О.Б. Прокопенко