Номер провадження: 22-ц/813/1819/24 
Справа № 522/17130/22
Головуючий у першій інстанції Абухін Р.Д.
Доповідач Стахова Н. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Стахової Н.В.,
суддів: Карташова О.Ю., Коновалової В.А.,
за участю секретаря 
судового засідання Булацевської Я.В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_4 ,
на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 травня 2023 року, ухваленого у складі судді Абухіна Р.Д. в приміщенні того ж суду,
за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, 
   ВСТАНОВИВ:
Позивачка звернулася до суду 19.12.2022 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16.08.2004 року під час перебування у шлюбі, який на даний час розірвано у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась донька - ОСОБА_3 .
На сьогоднішній день спільна дочка позивачки та відповідача не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, не є заміжньою, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці на період навчання, оскільки не є особою пенсійного віку, працює та має постійні доходи.
На період перебування ОСОБА_3 на навчанні, вона потребує також додаткової фінансової допомоги від батьків на проїзд до місця навчання, та оплату за оренду житла задля проживання, купівлю підручників та канцелярії, оплату інтернету, купівлі одягу та харчування.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 31 травня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання відмовлено. 
В апеляційній скарзі скаржниця просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 травня 2023 року та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права.
Доводами апеляційної скарги є те, що судом не було враховано усні пояснення представника позивача щодо обставин, які дійсно наявні та не спростовані відповідачем.        Спільна донька потребує матеріальної допомоги з боку батька, оскільки стипендії не отримує. Остання не має можливості працевлаштуватися, бо відвідує навчальний заклад, а після лекцій засвоює навчальний матеріал. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що рішення є законним та обґрунтованим. Позивачка не довела належними доказами свої витрати на утримання доньки, яка продовжує навчання. На його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей (син дружини спільний), батьки дружини та його хвора матір. Відповідач звертає увагу на те, що з березня 2022 року позивачка разом з донькою виїхали за кордон, як біженці та отримують відповідні витрати від держави. Крім того, він ще сплачує аліменти на доньку ОСОБА_5 . Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення. 
У судове засідання сторони не з`явилися, від відповідача надійшла письмова заява про слухання справи за його відсутності. 
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. 
Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, батьки дружини та його хвора матір, а також будинок, де він проживає зруйнований. Вказані обставини позивачем не спростовувалися.
       Проте, з таким висновком колегія суддів не може погодитися з наступних підстав.
        Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
19.08.2021 року Ніжинський державний університет імені Миколи Гоголя в особі ректора Самойленко Олександра Григоровича, який діяв на підставі Статуту університету та ОСОБА_3 , законним представником якої є ОСОБА_1 уклали Договір №21/225. Предметом цього договору є надання освітньої послуги.
Відповідно до довідки № 6 від 13.10.2022 року, складеної за підписом декана факультету ОСОБА_6 , видана ОСОБА_3 в тому, що вона дійсно навчається з 2021 року в Ніжинському державному університеті імені Миколи Гоголя і є студентом II курсу факультету педагогіки, психології, соціальної роботи та мистецтв рівня ОПП дошкільна освіта.
Згідно ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Положення Сімейного Кодексу України виходять з принципу рівності прав та обов`язків батьків, які повинні брати участь у матеріальних витратах, незалежно від того, з ким проживає дитина.
Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
При розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.
Відповідно до частини 1 статті182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається за контрактом від 19.08.2021, з 2021 року в Ніжинському державному університеті імені Миколи Гоголя і є студентом другого курсу факультету. 
Відповідач ОСОБА_2 є працездатним, факт того, що він не може працевлаштуватися не оспорював та належними доказами не підтвердив. 
Звертаючись до суду з позовною заявою, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі. 
Відповідач ОСОБА_2 , надаючи відзив на поданий позов, заперечував проти стягнення з нього аліментів з підстав, що позивачка не довела належними доказами свої витрати на утримання доньки, яка продовжує навчання. 
Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір у тведій грошовій сумі.
Проте суд не вправі самостійно визначати спосіб стягнення аліментів.
За наведених обставини, зокрема того, що: повнолітня дитина продовжує навчання за контрактною формою, проживає разом з матір`ю, яка надає йому матеріальну допомогу; а відповідач, як батько, є працездатним, працює, та з жовтня 2023 року, а відповідач є працездатною особою, колегія суддів, з огляду на положення статей 199, 200 СК України, доходить висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. При цьому вважає визначений позивачкою розмір аліментів занадто великим для стягнення аліментів на користь повнолітній дитини, як навчається.
Тому при визначенні розміру аліментів, необхідно врахувати, що відповідач не працює, але є працездатною особою, як особа, що має третю групу інвалідності, наявність у нього малолітнього сина ОСОБА_7 2011 року народження, тому колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового у відповідності до статті 376 ЦПК України із задоволення апеляційної скарги частково. З відповідача на користь позивачки на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання слід стягнути аліменти в розмірі 1500 грн щомісячно до досягнення нею 23 років або до закінчення навчання. 
Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_8 задовольнити.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 травня 2023 року скасувати. 
Ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_8 , задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою ( АДРЕСА_2 ) аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно до припинення навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23 -річного віку.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою ( АДРЕСА_1 ) на користь Держави судовий збір у розмірі 496,20 грн за подання позовної заяви та 744,30 за апеляційну скаргу. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
       Дата складення повного тексту постанови - 05 квітня 2024 року.
       Головуючий                         Н.В. Стахова
       Судді                                 О.Ю. Карташов
                                                                                В.А. Коновалова