УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №935/3235/23 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О. 
Категорія 71    Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Коломієць О.С., Шевчук А.М.,
за участю секретаря     Антоневської В.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 935/3235/23  за позовом  ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування Коростишівської міської ради в особі Виконавчого комітету Коростишівської міської ради про поновлення батьківських прав, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду  Житомирської області від 20 лютого 2024 року, ухвалене під головуванням судді Василенка Р.О.,
ВСТАНОВИВ:
       
       У жовтні 2023 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 вересня 2022 року у справі №935/1613/22 її було позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке постановою Житомирського апеляційного суду від 17 липня 2023 року залишено без змін.
Вказала, що з моменту вилучення дитини не полишала намагань дізнатись інформацію про свого сина та його місцезнаходження, стан здоров?я та потреби. За її заявою про визначення днів і годин спілкування з дитиною у серпні 2023 року рішенням Органу опіки і піклування їй надано дозвіль бачитись з дитиною щотижня, з цією метою зобов`язано тимчасового опікуна надавати таку можливість. Однак через брак інформації про місцезнаходження опікуна та засобів зв`язку бачила дитину лише двічі за весь цей час: 1 жовтня 2022 року та у травні 2023 року. Також вказує, що опікун не привозила дитину на побачення з нею. Вказала, що передавала дитині одяг, ліки, харчі, у тому числі через Службу у справах дітей. Намагалася не втратити контакт із сином та спілкувалася з ним через опікуна, цікавилася його життям та здоров`ям.
Вважає, що ті обставини, які стали причиною відібрання дитини, негативно впливають у першу чергу на саму дитину, що є неприпустимо і вони усунуті повністю, адже вона не вживає алкогольні напої та наркотичні засоби, не притягувалася до жодного виду відповідальності. Вказала, що винаймає житло в м. Коростишів, яке забезпечено усім необхідним для нормального проживання та виховання дитини. Орендований нею будинок складається з трьох кімнат, кухні, ванної кімнати, туалету. Загальна площа будинку близько 85 кв.м. Кімнати прибрані, є місця для відпочинку, сну, прийому їжі. Підкреслила, що готова на все заради сина, на будь-які форми контролю з боку органу опіки та піклування.
 Таким чином, просила суд поновити її у батьківських правах відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
       Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 лютого 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
             В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Зокрема, зазначає, що суд зосередив увагу на підставах позбавлення її батьківських прав відносно сина, а не на обставинах, що підтверджують зміну її способу життя та готовності до того, щоб і надалі бути матір`ю своєї дитини. 
Суд не звернув увагу на аргументи про те, що висновок Органу опіки та піклування є необґрунтованим та не може бути прийнятим до уваги при вирішенні даного спору.
Вважає, що висновок Органу опіки та піклування ґрунтується на обставинах, які вже були предметом розгляду судом у справі про позбавлення її батьківських прав, у тому числі і притягнення її до кримінальної відповідальності. Однак на момент подачі позову у даній справі судимість є погашеною. З моменту позбавлення батьківських прав вона не притягувалася до кримінальної чи адміністративної відповідальності. Крім того, відповідачем не надано жодного доказу, що спростовував би обставини зміни її способу життя, враховуючи ті обставини, за яких її було позбавлено батьківських прав.
Зауважує, що протягом року після позбавлення батьківських прав вона самостійно докладає зусиль, аби покращувати свої житлово-побутові умови, фінансове становище, що свідчить беззаперечно про виправлення особи, зміну ставлення до способу життя та непереборне бажання не лише повернути сина, а й створити для нього комфортні умови, затишок.
Суд не надав належної оцінки її характеристиці за місцем проживання та акту обстеження умов проживання, затвердженого заступником начальника служби у справах дітей ОСОБА_3 . 
Той факт, що вона бачилася з дитиною лише двічі на рік, судом безпідставно розцінено як поведінку, що не є переконливим свідченням того, що вона зацікавлена у спілкуванні з дитиною, з огляду на наступне. 
Під час судового засідання була допитана свідок ОСОБА_4 , яка наголосила на тому, що вона неодноразово ініціювала передачу коштів на утримання сина, передавала ліки, одяг, на систематичній основі телефонувала та усіляко цікавилась життям, здоров`ям та благополуччям дитини. Та обставина, що за весь час вона мала можливість лише декілька разів побачитись з сином не залежала повністю від її волі, адже сама свідок наголошувала, що у неї також не було можливості та часу привозити дитину на побачення з матір`ю за її зверненнями. Крім того, свідок ОСОБА_4 підтвердила, що з 17 липня 2023 року їй було заборонено взагалі контактувати з нею , так, як рішення про позбавлення батьківських прав набрало законної сили. Цю ж обставину підтвердив і представник Органу опіки і піклування, зазначивши, що після набрання законної сили рішенням про позбавлення її батьківських прав вона втратила можливість бачитись з дитиною за рішенням органу опіки та піклування. 
Проте вказані обставини залишилися поза увагою суду.
Суд також не врахував її пояснення щодо того, що з 3 листопада 2022 року по 29 грудня 2022 року, а також з 9 січня 2023 року по 25 лютого 2023 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Коростишівської Центральної районної лікарні, де перенесла кілька операцій , у зв`язку з чим довгий час не могла ходити і лише після реабілітації змогла побачитись з сином. На підтвердження обставин перебування на стаціонарному лікуванні нею надано копії відповідних довідок лікувального закладу.
Суд залишив поза увагою і надані нею скріншоти переписки у месенджері з тимчасовим опікуном дитини ОСОБА_4 , що підтверджує й ту обставину, що вона не припиняла цікавитись дитиною і не припиняє це робити й зараз. Тому вважає, що висновки суду про недостатню зацікавленість нею дитиною, є передчасними і безпідставними.
В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали апеляційну скаргу.
Представник Органу опіки та піклування в судовому засіданні не визнав доводи, викладені в апеляційній скарзі.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 , батьком відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України вказано ОСОБА_5 (а.с.8-10).
Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 вересня 2022 року у справі №935/1613/22, яке залишено без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 17 липня 2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавлено батьківських прав відносно дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття, перераховуючи кошти на спеціальний рахунок дитини (а.с. 11-13).
Наказом начальника служби у справах дітей Коростишівської міської ради Пількевич О.В. від 18.07.2022 року №22 малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово влаштовано на проживання у прийомну сім`ю ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 60).
Згідно з договором оренди від 23 липня 2023 року ОСОБА_1 орендує житло за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.23-24).
Відповідно до акта депутата Коростишівської міської ради Оксани Зубко від 13.09.2023 року №1386 ОСОБА_1 проживає в будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 . Будинок та прилегла територія в охайному стані. Будинок складається з трьох кімнат, кухні, ванної кімнати, туалету. Загальна площа будинку близько 85 кв.м. Кімнати прибрані, є місця для відпочинку, сну, прийому їжі. ОСОБА_1 характеризується позитивно, працелюбна, має добрі стосунки з сусідами. До відповідальності не притягувалась, у стані алкогольного та наркотичного сп?яніння не помічена.
Відповідно до акта обстеження умов проживання, складеного спеціалістами служби у справах дітей від 12 жовтня 2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 , проживає у будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , 3 місяці. Умови проживання у будинку задовільні. Наявні комунальні зручності, пічне та газове опалення, балкон. Для розвитку та виховання дитини наявна окрема умебльована кімната, місце для сну.
Наказом директора Комунального підприємства «Коростишівський комунальник» ОСОБА_7 від 20.09.2023 року № 142-к ОСОБА_1 з 21 вересня 2023 року прийнята на посаду двірника зі строком випробування один місяць.
У наданих директором Комунального підприємства «Коростишівський комунальник» ОСОБА_7 характеристиках ОСОБА_1 від 18.10.2023 року №245 та від 27.11.2023 року №290, зазначено, що ОСОБА_1 як працівник зарекомендувала себе з позитивної сторони, якісно виконує свою роботу, дотримується розпорядку дня, до виконання доручень відноситься сумлінно, проявила себе як добросовісний та відповідальний працівник (а.с.47).
Згідно з відповіддю директора Комунального підприємства «Коростишівський комунальник» ОСОБА_7 від 15.01.2024 року №10 посадовий оклад двірника ОСОБА_1 становить 7195 грн. (а.с. 75 зворот).
У висновку органу опіки та піклування від 24.01.2024 року № 23, затвердженому рішенням виконавчого комітету Коростишівської міської ради, зазначено про недоцільність поновлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.79-80).
Відповідно до ч. 1 2 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Абзацами 1,2 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що статтею 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов`язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав.
Звертаючись до суду з позовом про поновлення батьківських прав, ОСОБА_1 , вказувала, що обставини, які були підставою для позбавлення її батьківських прав, змінилися. Зокрема, вказувала про своє офіційне працевлаштування, отримання офіційного доходу та покращення фінансового становища, зазначала про покращення її житлово-побутових умов, що є свідченням її виправлення, зміною поведінки у кращу сторону та бажання повернути сина у комфортні умови, отже, її права повинні бути поновлені.
Підставою для позбавлення позивачки батьківських прав було її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків та виховання дитини без поважних причин, зловживання алкогольними напоями, що спричинило загрозу для життя та здоров`я малолітнього сина.
Тобто мала місце обставина, коли через неналежне виконання своїх батьківських обов`язків та вживання алкогольних напоїв дитина була залишена позивачкою в умовах, небезпечних для її життя та здоров`я. При цьому, судом вірно враховано, що ступінь такої небезпеки для малолітнього ОСОБА_8 був критичним та міг призвести до незворотних наслідків.
Позивачкою не надано суду будь-яких переконливих доказів на підтвердження того, що на даний час вона може бути поновлена у батьківських правах відносно малолітнього ОСОБА_8 .
З часу набрання законної сили рішенням суду про позбавлення позивачки батьківських прав й до моменту її звернення до суду з даним позовом пройшов незначний проміжок часу й відсутні підстави стверджувати про те, що її ставлення до дитини та спосіб життя змінилися у кращу сторону настільки, що обставини, які були підставою для позбавлення її батьківських прав, перестали існувати.
Суд першої інстанції врахував ту обставину, що позивачка бачилася з дитиною лише двічі, у вересні 2022 року та у травні 2023 року. Органом опіки та піклування визначено порядок участі матері у вихованні дитини, яким їй надано можливість бачитись дитиною один раз на тиждень. Суду не надано будь-яких доказів щодо звернень позивачки до Органу опіки та піклування з приводу наявності перешкод у спілкуванні з дитиною з боку прийомної сім`ї ОСОБА_6 або щодо встановлення іншого графіку побачень з дитиною. Також позивачка не зверталася і до суду із заявою про надання їй права побачення з дитиною, якщо вважала, що прийомна сім`я або відповідні органи опіки чинять перешкоди у можливості побачення із сином.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.
Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1  залишити  без задоволення, а рішення Коростишівського районного суду  Житомирської області від 20 лютого 2024 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 15 травня 2024 року.