'
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
29 квітня 2024 року
м. Київ
 
справа № 127/18757/23
провадження № 61-16169св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,                   Коротуна В. М.,
 
учасники справи:            
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук Володимир Вікторович, Державне підприємство «Сетам», ОСОБА_2 , 
третя особа - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2023 року у складі судді                       Бессараб Н. М. та постанову Вінницького апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року у складі колегії суддів: Копаничук С. Г. Медвецького С. К., Оніщука В. В.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області                     Тимощука В. В., Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, - Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», про визнання недійсною оцінки майна, визнання недійсними електронних торгів та скасування рішення про реєстрацію права власності.
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що на підставі виконавчого листа                             № 2-1861-2010, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 03 серпня 2010 року на виконання Ленінського районного суду м. Вінниці від                              16 червня 2010 року у справі № 2-1861/10 про стягнення з неї кредитної заборгованості, 30 вересня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук  В. В. відкрив виконавче провадження ВП № НОМЕР_1.
24 листопада 2021 року приватний виконавець звернувся до Державного підприємства «Сетам» (далі - ДП «Сетам») із заявкою на реалізацію арештованого майна - належної їй (позивачці) на праві власності квартири АДРЕСА_2 .
28 січня 2022 року відбулися електронні торги з продажу спірної квартири, яку реалізовано за 910 350,00 грн, переможцем цих торгів стала ОСОБА_2 .
Посилаючись на те, що приватний виконавець під час здійснення опису та арешту майна, отримання оцінки вартості майна, передачі його на примусову реалізацію порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження», що в подальшому вплинуло на законність проведення процедури реалізації арештованого майна на електронних торгах, позивачка просила: 
- визнати недійсною оцінку майна щодо визначення вартості квартири АДРЕСА_2 в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 згідно «Звіту про визначення ринкової вартості трикімнатної квартири АДРЕСА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Еспертсервіс.юа» від                      23 листопада 2021 року щодо визначення вартості квартири;
- визнати недійсними електронні торги по лоту № 505920 з примусової реалізації нерухомого майна - трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , проведені 28 січня 2022 року                              ДП «Сетам», оформлені протоколом від 04 лютого 2022 року № 567967 та актом про реалізацію предмета іпотеки від 10 лютого 2022 року;
- скасувати рішення приватного нотаріуса Белой О. М. від 06 жовтня                  2022 року, індексний номер 65057212, про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставленого майна, виданого 06 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу                    Белою О. М., за реєстровим № 1230.
Короткий зміст заяви про забезпечення позову
24 серпня 2023 року ОСОБА_3 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_4 , належну на праві власності ОСОБА_2 .
Зазначала, що між сторонами існує спір щодо законності проведення електронних торгів та набуття ОСОБА_2 права власності на спірну квартиру. Будучи її власником на теперішній час,                             ОСОБА_2 не обмежена в праві розпорядження квартирою, в тому числі здійснення правочинів щодо її відчуження. 
Вибуття спірного житлового приміщення з власності відповідачки зробить неефективними позовні вимоги про визнання недійсними електронних торгів та скасування рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 , а, отже, істотно ускладнить ефективний захист та поновлення її (позивачки) порушених прав.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня                  2023 року заяву задоволено. 
Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_4 , що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 . 
Суд першої інстанції виходив із того, що предметом спору у цій справі є законність проведення електронних торгів, державної реєстрації права власності на квартиру, тому невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, якщо позов буде задоволено, Такий вид забезпечення є співмірним із заявленими позивачкою позовними вимогами. 
Короткий зміст постанови апеляційної інстанції
Постановою Вінницького апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 ухвалу  Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2023 року залишено без змін. 
Апеляційний суд погодився з рішенням місцевого суду таким, що ухвалене з додержанням норм процесуального права, вважав його законним і обґрунтованим та не вбачав підстав для його скасування. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
09 листопада 2023 року ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви..
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права..
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні заяви про забезпечення позову.
Заявник вказує, що суди безпідставно вжили заходів забезпечення позову, наклавши арешт на її квартиру, що потягнуло обмеження її прав, як власника цього майна, не надали належної оцінки співмірності вжитих заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, не врахували факти скасування попередніх судових рішень про накладення арешту на спірне майно, а оскаржені судові рішення постановлені упереджено відносно неї.
Інші доводи учасників справи
Представник ОСОБА_1   адвокат Кашпрук О. В. подала відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення  - без змін як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Рух справи в суді касаційної інстанції 
 
Згідно з протоколом автоматизованого визначення складу колегії суддів                                      від 13 листопада 2023 року, справу передано судді-доповідачеві                   Русинчуку М. М., судді, які входять до складу колегії: Дундар І. О., Краснощоков Є. В.
Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2023 року поновлено ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2023 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року
Відкрито касаційне провадження у даній справі.                          
Витребувано з Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу №  127/18757/23 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В. В., Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 , третя особа - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», про визнання недійсною оцінки майна, визнання недійсними електронних торгів та скасування рішення про реєстрацію права власності.
Розпорядженням заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 23 квітня 2024 року у зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_4 призначений повторний автоматизований розподіл цієї справи.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 квітня 2024 року справу передано судді-доповідачеві Червинській М. Є.; судді, які входять до складу колегії: Коротенко Є. В., Коротун В. М.
Фактичні обставини справи
Суди встановили, що позивачка у справі заявила вимоги, зокрема про визнання недійсними електронних торгів з продажу квартири АДРЕСА_2 та скасування рішення про реєстрацію права власності на цю квартиру за відповідачкою, яка придбала її на цих торгах. 
Проаналізувавши надані докази та встановивши, що між сторонами наявний спір з приводу законності проведення електронних торгів з продажу квартири АДРЕСА_4 , яка зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_2 , дійшли висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на житлове приміщення, яке є предметом цього спору. Відповідачка, за відсутності арешту на майно, має можливість розпорядитися ним в будь-який час на власний розсуд, зокрема відчужити, а вчинення нею таких дій може мати наслідком значне ускладнення, утруднення виконання рішення суду, якщо таке буде ухвалене на користь позивачки.
Позиція Верховного Суду
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Підставою касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій є посилання заявника неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права 4 частини другої статті 389, пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).
Відповідно до статті 400 ЦПК України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції діє в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Подібні правові висновки сформульовані також в постановах Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20, від 31 січня               2023 року у справі № 295/5244/22 (провадження № 61-12011св22),                      від 28 серпня 2023 року у справі № 493/1457/22 (провадження № 61-6886св23). 
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник інтересів сторін та інших учасників судового процесу. 
Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.
У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій установили, що предметом позову у цій справі є позовні вимоги про визнання недійсними електронних торгів з продажу квартири АДРЕСА_2 та скасування рішення про реєстрацію права власності на квартиру, придбану з цих торгів, за відповідачкою.
Суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, розглядаючи заяву про забезпечення позову, дійшов правильного висновку про її задоволення, оскільки вид забезпечення позову, який просить вжити позивачка, відповідає змісту права, про захист якого вона звернулася до суду.
Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що невжиття заходів до забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду, оскільки спірне майно може бути відчужено іншим особам.
Доводи касаційної скарги зводяться до власного тлумачення норм процесуального права та до незгоди з наданою судами оцінкою наявності підстав для забезпечення позову, висновків судів не спростовують.
Питання щодо забезпечення позову вирішується судом з урахуванням конкретних обставин справи та доводів заявника. 
У справі, що переглядається, суди першої та апеляційної інстанцій надали належну оцінку доводам позивачки щодо необхідності вжиття таких заходів забезпечення позову, тому аргументи касаційної скарги з цього приводу є необґрунтованими.  
Водночас ОСОБА_2 не позбавлена можливості в порядку, передбаченому статтями 156, 158 ЦПК України, звернутись до суду з заявою про заміну одного заходу забезпечення іншим або з заявою про повне чи часткове скасування заходів забезпечення позову.
Крім того у випадках, передбачених статтею 159 ЦПК України, ОСОБА_2 матиме право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.
Застосовані у розглядуваній справі заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, спрямовані на заборону зміни власника належного відповідачу нерухомого майна з метою належного виконання можливого рішення суду про задоволення позову та не перешкоджають використанню його за своїм призначенням.
Інші, наведені на обґрунтування касаційної скарги, аргументи не дають підстав для висновку, що оскаржені судові ухвалені без додержання норм процесуального права, та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - без змін.
Щодо судових витрат
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки в цій справі оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює. 
Керуючись статтями  400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня                       2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 05 жовтня                 2023 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та  оскарженню не підлягає.                                                                        
         Судді:                                                                                                М. Є. Червинська

 Є. В. Коротенко

  В. М. Коротун